A NETFLIX SOROZATA
Egy japán mondás szerint az embereket egy vörös fonal kapcsolja össze.
Ez a fonal összeköt minket azzal, akit nekünk szánt a sors.
Nem hiszek a sorsban.
Ha abban hiszünk, elkényelmesedünk, egy helyben topogunk,
csak passzív és tétlen szemlélőként várjuk a jövőnket.
Nem akarok arra várni, hogy valakinek a horgára akadjak.
Én a kapcsolatokban hiszek.
Azokat a fonalakat vagy szálakat, amik másokhoz fűznek, már ismerjük.
A kötelékek megnyúlhatnak, megfeszülhetnek és akár meg is törhetnek.
Az idő, az igénybevétel és a felejtés kárt tehetnek a kapcsolatokban.
De némelyik valamilyen rejtélyes okból mindent kibír.
Melyik elég erős, hogy szorossá váljon?
ELÍSABET BENAVENT REGÉNYEI ALAPJÁN
- Helló! - Helló!
- Valeria Férriz? - Igen.
- Ajánlott levél. - Köszönöm!
Szívesen. Viszlát!
Viszlát!
HÁZASSÁG FELBONTÁSA KÖZÖS MEGEGYEZÉSSEL
A kötelékek megnyúlhatnak, megfeszülhetnek és akár meg is törhetnek.
De némelyik valamilyen rejtélyes okból mindent kibír.
Melyik elég erős, hogy szorossá váljon?
Beszélhetnénk?
CARMEN, PÉNTEK, 15:00
Már egy hónapja együtt élünk. A szüleid miért nem ürítették ki a szobád?
Remélik, hogy visszajövök.
Kedvesebbek lennének, ha elárulnánk, jegyben járunk?
Szerinted akkor anya feladja a visszaköltözésem reményét?
Nem.
- Tedd Pacót a dobozba! - Pacót?
A majmomat.
Szerelmem, Pacónak mindenképp velünk kell jönnie?
És Pepének is. Még anyától kaptam.
- Pepe? - Igen.
Aranyos.
Várj már!
Ez micsoda?
- A fürdőgatyám. - Egy pillanat!
- Fecskét viseltél a strandon? - Akkor hordtam, mikor úszó voltam.
Igen? Nem tudlak elképzelni benne.
Pedig remekül mutattam benne.
Azt nem is kétlem.
- Mindent lehetett látni. - Igen?
- Felpróbáljam? - Aha.
- De ahhoz le kell vetkőznöm. - Jaj!
Abban tudok segíteni.
Hoppsz!
- Zongorán is játszottál? - Igen.
Olyan tehetséges vagy!
Szia, kincsem!
Ne har…
CARMEN, PÉNTEK, 15:00
PÉNTEK, 19:15
Szóval…
Meg kell mondanom, idén nagyon vártam a titkos télapózást.
Azta!
- Mi van benne? - Mi van benne?
Izgulok!
Oké.
Ha én kapnék ilyet, sírnék örömömben.
Mi a baj?
Nem tetszik.
De, tetszik. Nem az a baj, hanem…
Borja anyja rajtakapott minket szex közben, és…
hát…
Mit nevettek?
Ez nem vicces. Nincs ebben semmi humoros.
De van, főleg mert két pöccsel a fejeden mondod.
Miért szexeltetek, ha otthon volt?
Úgy tudtam, hogy nincs,
hogy egész hétvégén nem lesz otthon. Épp pakoltuk össze Borja cuccait, és…
- És…? - Hát…
megtaláltuk egy régi passzos úszógatyáját…
- Jaj, ne! - Ne már!
Elképzelem Borját egy szál…
Jó, én nem nevetek. És Puri mit szólt?
Nem tudom, elrohantam. Nem mehetek vissza oda.
Ő az anyósod. Ezt azonnal tisztáznod kell vele.
Jó, és mit mondjak neki?
- Hogy szereted a fiát. - Igen.
Bár ebben aligha kételkedik azután, amit látott.
Minek mondok el nektek bármit?
Ki kell jönnötök egymással, főleg, hogy jön az esküvő.
- Még nem jelentettétek be az esküvőt? - Nem.
Rossz volt az időzítés, amikor a fia farka Carmenben volt.
Na jó.
Légyszi ne szívassatok már! Elég a viccekből!
Most én jövök. Elég!
CARMEN, PÉNTEK, 19:15
SZOMBAT, 22:00
CARMEN: Anyukád mondott már valamit neked?
BORJA: Az imént hívtam át hozzánk holnapra…
Carmen!
Váó!
Atyaég!
Hol van Valeria és Nerea?
Elrontották a belépőmet a csodás búcsúbulis ruhámban.
Én így is utánad fütyülnék az utcán.
CARMEN, SZOMBAT, 22:00
SZOMBAT, 22:15
- Készen állnak? - Igen.
Akkor jöjjenek utánam!
Imádom a láthatatlan vacsit.
Jobb tudni, steaket vagy szalvétát eszem-e.
- Nerea! - Jaj!
- Mi az? - Hozzáértél a megégett kezemhez.
- Hogy történt? - A sütőm a ludas.
- Ez komoly? Szart sem látok. - Ez a lényeg.
- Erre! - Hogy égetted meg?
Átmentem…
LOLA, SZOMBAT, 22:15
PÉNTEK, 22:15
PÉNTEK, 15:00
Tessék, a tányérok.
Bocsi!
Bocsánat!
Még jó, hogy megvan a kulcsom.
Kerülsz minket karácsonykor, de még az előrehozott vacsin is?
Vallal beszélgettem. Majd elmesélem.
Vettünk sült csirkét.
Az volt a legkarácsonyibb, amit találtunk, ugye?
- Igen. - Még várjunk!
Éhen halok.
- Még várunk valakit. - Kit?
- Komolyan? - Aha.
Ha Sergiót, kidobom a taccsot.
Lássuk csak…
- Hoztál ajándékot? - Csak egy kis apróság.
- Én nem hoztam semmit. - Nem baj.
- Jól van. - Tutira valami pasi.
- Úgy gondolod? - Holtbiztos.
Istenem!
Gyere be!
Gyere!
Anya!
Na? Nem épp éhen akartál halni? Együnk!
- Hogy vagy? - Jól.
Remekül néz ki.
LOLA, PÉNTEK, 15:00
PÉNTEK, 19:15
Na mehet a titkos télapózás?
Titkos télanyózás.
Titkos télapózás!
Majdnem elestem.
Úgy izgulok!
Várjatok! Vegyük át a szabályokat!
Az egyeurós boltból max. öteurós értékben, igaz?
- Így van. - Én kezdem.
Talán felvidít kicsit.
Gondoltam, hogy te húztál ki.
Egyértelmű, drága Lolám.
- Édes istenem! - Tetszik?
- Annyira bóvli! - Szent ég!
Gondoltam, jól jön majd a Tinder-randijaidhoz.
Imádom.
Szerintem az utazásom során használom majd.
Milyen utazás?
Szabit veszek ki, és elutazom karácsonyra.
Tessék?
- Hogyhogy? - Hová mész?
Bécsbe utazom.
Igen.
Ideje begyógyítani a régi sebeket.
- És széttárni a lábamat! - Lola!
- Ne már! - Anya alig járt haza.
Biztos nem a csodás épületek miatt maradt ott.
Oké, én jövök.
LOLA, PÉNTEK, 19:15
PÉNTEK, 21:00
Ez gyors volt.
Lola! Hát te?
Ellenőrzöm, a macskák nem falták-e fel a holttested.
Lefoglalt a munka.
Persze, igen, a munka. Tudom, hogy fáj,
hiszen ismerlek, szóval felveheted a telefont.
- Azt hittem, meghozták a pizzát. - Ő Lola.
- Szia! - Szia!
- Mizu? - Minden oké.
Egy italt?
- Kösz, nem. - Oké. Választottál?
- Már majdnem. - Majdnem?
- Szerintem legyen a… - Ne!
- …Moulin Rouge. - Megint?
Légyszi, tudod, hogy imádom!
Tökéletes a 80-as évekbeli dalokkal és Ewan McGregorral.
Abszolút.
- Legyen! - Na ugye!
- Fogjad! - Jó.
Nyomás!
Csak vissza akartam adni a bakelitet. Nem szerettem volna zavarni.
- Nem maradsz? - Hogy?
Enni és filmet nézni. Imádod Ewan McGregort.
Igen, de inkább a Trainspottingban.
Majd beszélünk, jó?
- Oké. - Oké.
- Jó. - Szia, Lola!
- Csaó! - Szia!
Megterítettél? Na akkor rajta!
LOLA, PÉNTEK, 21:00
SZOMBAT, 22:00
Nézzenek oda!
Nagyon dögös vagy!
Hol van Valeria és Nerea?
LOLA, SZOMBAT, 22:00
SZOMBAT, 22:15
Jaj!
Hozzáértél a megégett kezemhez.
- Ez komoly? Szart sem látok. - Ez a lényeg.
- Erre! - Hogy égetted meg?
Átmentem…
VALERIA, SZOMBAT, 22:15
PÉNTEK, 13:30
- Ezek nem jók. - Dehogynem.
Tedd hátra! Odakerülnek a csúnya díszek.
Adrival vettük az első közös karácsonyunkra.
Akkor díszítsük fel a szemetest velük!
Pá!
Az sem jó.
Adrián vette egy prágai vásáron.
Nem kell olyan, ami rá vagy a régi életemre emlékeztet.
Jó ötlet. Tiszta lap és új díszek.
És ez a törpe? Vagyis…
inkább hét törpe.
Az mind Adrián anyukájáé.
- Tényleg? - Igen, elloptam.
Oké.
Basszus!
Basszus, nézd, mennyi az idő! El fogok késni.
- Végem van. - Miért?
- Később elmesélem. - Jó.
És ne aggódj!
Annyi doboz van, hogy bőven találsz használható dekorációt.
- Puszi! - Szia!!
Azt ne!
- Helló! - Helló!
Valeria Férriz?
Beszélhetnénk?
VALERIA, PÉNTEK, 13:30
PÉNTEK, 19:15
Hozzáérni sem bírok.
Tudtad, hogy eljön ez a pillanat.
És hát itt van.
Ja.
Elolvassuk, aláírod, nem nagy ügy.
Ez az első válása. Ne légy seggfej!
Az első?
- Ki tudja? Nézd meg Elizabeth Taylort! - Egy pillanat!
Ne stresszelj rá, jó?
Van időd. Nem kell ma aláírnod.
Köszi!
Szívesen.
Na mehet a titkos télapózás?
Titkos télanyózás.
Titkos télapózás!
Oké, te jössz.
Tudom, béna, de mivel előrehoztuk az ajándékozást…
Ez egy karácsonyfadísz kifejezetten nekem?
Igen.
Imádom!
- Köszönöm! - Szívesen.
Nem megyünk moziba?
Én nem tudok. Vissza kell adnom Víctornak a bakelitjét, és… Bocsi!
Nem, ne izgulj! Semmi gond.
Tényleg nem zavar.
Bár inkább nem akarom tudni, hogy van.
- Érthető. - Igen.
Hé, köszönj a kis pöcsöknek!
Carmen!
- Nagyra tát! - Ne!
Kiszúrod a szememet. Ugyan kicsik, de kemények.
- Kicsi, de kemény! - Eltöritek!
VALERIA, PÉNTEK, 19:15
SZOMBAT, 12:30
Mily kellemes meglepetés!
- Igen. - Aha.
Épp gyömbéres kekszet sütök.
- Kekszet? - Igen.
Mióta tudsz te sütni?
Nem tudom. Pár perc múlva kiderül, így van-e.
Van vermut?
Igen.
Van.
Nézzük csak! Megvan.
Jég nem kell.
Rendben.
- Elég? - Aha.
Tessék, húzd meg!
- Megromlott? - Nem.
Megijesztesz.
- Tegnap jártam Víctornál. - Mondtad.
Egy lánnyal volt.
EGY LÁNNYAL?
Semmi baj.
Nem meglepő. Víctor mielőtt megismert, is ilyen volt. Egyik lány után a másik.
Úgy tűnt, közel állnak egymáshoz, mintha a barátnője lenne.
BARÁTNŐJE VAN?
- A keksz! - Jaj, ne!
- Ne! Megégeted magad! - Basszus! Megégettem magam!
- Tedd hideg víz alá! - Jó! Igen!
- Várj! Fogkrém kell! - Nem, aloe vera vagy testápoló!
- Aloe vera, testápoló! - Vidd ki innen!
Legalább világos, hogy nem tudok sütni.
Val, nyugodtan öntsd ki a lelked!
Utálod a drámát.
Nem, csak a saját drámámat.
A tiédet nem.
Én szakítottam vele.
El kell fogadnom a következményét.
Attól még neked is fájhat a szakítás.
SZOMBAT, 12:30
SZOMBAT, 22:00
Helló, csajok!
Elkéstem?
Megbocsátunk, ha elárulod, mi a különleges ebben a helyben.
Víctorral mindig azt beszéltük, hogy eljövünk ide,
de sosem volt rá lehetőségünk.
Csajszi, ettől nem lesz különleges, csak lehangoló.
Azért akartunk eljönni, mert ez egy láthatatlan vacsora.
Imádom.
Aláírtad a papírokat?
- Nem. - Mert meg akarom kérni a kezed.
Olyan hülye vagy!
Ne menekülj!
SZOMBAT, 22:00
22:15
- Hogy égetted meg? - Átmentem…
NEREA, SZOMBAT, 22:15
PÉNTEK, 15:00
Negyvenkét vendég és 12 sajtóigazolvány, igaz, Chus?
Remek.
Igen, lesz fotósarok.
Igen.
Az öltönyökért is elmegyek, ne aggódj!
Helló! Nerea elfoglalt, de egy perc, és törődik veled.
- Itt várjak? - Igen, itt jó lesz.
Chus, visszahívlak.
- Szia! - Mi újság?
Minden rendben.
Megünnepelnénk az unokaöcsém névadóját.
A névadóját?
Gyakorlatilag egy buli, hogy bemutassuk a babát…
Rendezvényszervező vagyok. Tudom, mi az.
Jól van.
Nincs más Madridban erre a munkára?
Olyan jó, mint te, nincs. Legalábbis Lola szerint.
VALERIA BEJÖVŐ HÍVÁS
Rossz ötletnek tartom. Ajánlok valaki mást.
- Mást ajánlasz? El kell vállalnunk. - Miriam!
Szükségünk van erre.
Beszélhetnénk?
Igen, csak itt van…
egy ügyfél.
Most kaptam meg a válási papírokat.
Nerea, át tudnánk tenni ma estére a titkos télapózást?
Nagyon jó lenne látni titeket.
Igen, persze.
Felhívom Lolát és Carment, és remélem, később találkozunk. Köszi!
Valeria volt?
Nem, egy másik ügyfél.
És jól van?
Ennek nincs köze Valeriához és hozzám.
Nem ezért jöttem. Szigorúan üzlet.
Akkor a kérdés letudva. Egyetértünk, és vállaljuk.
NEREA, PÉNTEK, 15:00
19:15
- A tiéd. - Tudtam.
Tuti, hogy valami mocskos.
Esküszöm, hogy nem.
Lássuk!
Ronda, de nem mocskos.
Most fordítsd meg,
és látni fogod, hogy ez egy punci!
Tudtam.
Az új irodádba.
Ahányszor ránézel, utálsz majd, de legalább rám fogsz gondolni.
VÍCTOR BEJÖVŐ HÍVÁS
- Ki hív? - Chus.
- Hadd beszéljek vele! - Kinyomtam. Bocsi!
Szenved ennek a Bruno nevű pasasnak a rendezvénye miatt.
Ha felveszem, sosem hagyja abba dumát.
NEREA, PÉNTEK, 19:15
SZOMBAT, 12:30
…nem igazán tetszik a rózsaszín.
- Helló! - Rendben.
- Bocs, nem tudtam előbb jönni. - Semmi baj.
Szia! Carolina vagyok, a szörnyecske anyukája. Köszönöm a szervezést.
Bocs a késésért! Nem tudtam, hogy mind itt lesztek.
Aina még parkol.
Megcsináltam minden papírmunkát.
- Mindent aláírattam, és megoldottam. - Szuper.
- Ezt akartam ma megmutatni neked. - Itt vagyok.
- Ez nem tetszik. - Ő Aina, a kishúgom.
- Helló! - Szia!
Muszáj hozzátenni, hogy „kis”?
- De hisz még… - A genetika egy rohadék.
A szépségnek nem egy családban kéne maradnia.
- Mit gondoltok? - Ez tetszik.
Kétféle édességpult választható.
Egy egyszerűbb, hagyományosabb.
A másik több mindent tartalmaz, és szuperebb.
A második.
Biztos?
- Ez nagyon drága. - Az első unokaöcsém, és ez az ajándékom.
A második.
Jó. Akkor hívjatok, ha kell még valami más!
- És majd beszélünk. - Remek.
- Köszönjük! - Köszönöm, Carolina!
- Ez…? - Örvendtem!
- Tartsd meg! - Tegyük csak rád ezt a takarót!
- Köszönöm! - Óvatosan, Víctor!
- Ne ébreszd fel! - Jó.
- Pá! - Sziasztok!
Induljunk, picikém!
Szervusz! És köszönöm Miriamnak is!
NEREA, SZOMBAT, 12:30
22:00
Azért akartunk idejönni, mert ez egy láthatatlan vacsora.
Imádom.
- Aláírtad a papírokat? - Nem.
- Mert meg akarom kérni a kezed. - Olyan hülye vagy!
Bocsi, hogy késtem.
- Régóta vártok? - Igen.
Bocsi! Nagyon jól néztek ki!
Köszönjük szépen!
És mi ez a dekoltázs?
- Új? - Csak ma estére.
- Menjünk! - Ja, éhes vagyok.
- Jó. - Menjünk!
- El kell mondanom valamit a vacsorán. - Oké.
Az én nevemen van.
NEREA, SZOMBAT, 22:00
22:15
- Hogy égett meg? - Átmentem…
- Val, mi történt? - Bocsi!
Ráültem valakire.
- Valeria? - Víctor?
- Lola!
Mit keresel itt?
- Lola, te vagy az? - Ki kérdezte?
Kint megmagyarázom.
CARMEN, LOLA, VALERIA, NEREA ÉS VÍCTOR SZOMBAT, 22:20
- Figyelj! - Semmi baj.
- Nem. - Semmi baj.
De miért hozta el őt ide, ahová együtt akartunk jönni?
Jogos.
Biztos, hogy ő az? Jól meg tudtad nézni?
- De hát… - Jó, bocsánat!
Jó, igen.
Ez egy láthatatlan vacsora.
Hát jó.
Most mit tegyünk?
Mi az?
Elnézést!
Kérnénk egy szívességet!
Miért mentek el?
Nem vacsorázik együtt ez exével és egy másik nővel.
Ő a húga.
Nerea?
- A lámpát! - Ez most fontos!
Miért tudja a neved?
- Ő az egyedüli, aki segíteni tud önöknek. - Rendben.
Nagyon dögös.
Szexi hangja van.
Egy hang, ami az erdei szamócához hasonlító lédús ajkakból ered.
És hosszú, hullámos, mézszínű haja van,
amik a karjaira zubognak alá.
Jó, de hogy viselkednek? Mint egy igazi pár?
- Van köztük kémia, igaz? - Igen.
Milyen színű a szeme?
Csak kíváncsiságból. Kezdek kikészülni.
A sötétben mindenki olyan, mint egy állat, amit mindjárt elütnek.
- Értem. - Persze.
Igen, persze.
Évekkel ezelőtt találkoztunk. Változtam.
De látott tegnap… Ezért viselkedett furán.
- Val meg fog ölni. - Próbáltam elmondani neki.
- Fáj neki, ha őróla beszélünk. - Tényleg?
Ne próbálj most szerénykedni!
Egyszerűen ne!
A lámpa!
- Kapcsold ki! - Jó.
- Kérlek! - Pillanat!
Kérlek, a lámpát!
- Nyomd ki! - Jó.
Hát akkor ennyi.
Ez van.
- Igen. - Ja.
De mégis mi van?
Hát az…
Az, hogy ez a búcsúbulid, és semmi sem teheti tönkre.
Jól mondtad.
Nagyszerű!
Csapj bele!
- Nem! - Nem.
Jól van.
Legalább nem kell őket néznem vacsora közben.
- Bízz bennem! - Jó, egy üveg.
- Lássuk! - Szabad az út.
És rövidet is.
- Valeria? - Víctor!
- A barátaimmal vacsorázom. - Beszélhetnénk?
A barátaid megvárhatnak a húgommal.
A húgoddal?
Igen, Aina, aki késett a szülinapi bulimról.
Látni akartalak,
még ha sötét is van.
Víctor, várnak rám.
Próbálok nem gondolni rád, de…
nem megy.
Nem tudok továbblépni.
Most mit csináljunk?
Mit csinálsz?
Holnap dolgoznom kell.
Értem.
- Ez nem az, amire gondolsz. - Dolgoznod kell. Semmi baj.
Tudom, mire gondolsz.
- Őszintén… - Indulj!
Valeria!
Menj!
Kérsz sütit?
Nem.
Rendben.
Nézd, Puri,
amit a minap láttál,
az egy igazán természetes dolog,
és megtörténik, ha két ember nagyon szereti egymást.
Több mint 30 éve vagyok házas. Többször csináltam, mint te.
Anya!
Amit nem engedek meg egy nőnek, aki a fiamat két napja ismeri…
Ami azt illeti, több az, mint két nap.
…két napja ismeri, hogy tiszteletlen legyen velem a saját házamban.
És legyen képe azt mondani, hogy ez természetes.
Ne beszélj így a nővel, akivel az életem hátralévő részét töltöm!
Eljegyeztük egymást.
- Igen. - Ha nem tiszteled, engem sem tisztelsz.
Még kávét?
Az kész.
Most ez… Oké, csúcs.
Csekkolnád, a töltőt beraktam-e?
- Hadd lám! - Ezt és ezt.
- Nincs itt. - Jó.
Nem, középen van. A középső zsebben.
Nem lenne jobb egy bőrönd?
Hátizsákot akarok vinni.
Ezért hívják „hátizsákos utazásnak”.
Megvan.
Szuper.
És a „segítek bepakolni” melyik részén mondod el, mi történt,
a nyilvánvalót leszámítva?
Lefeküdtünk, de aztán elment.
Az egyetlen magyarázat erre, hogy idióta vagyok.
Te? Miért?
Úgy hangzik, ő az idióta. Beszélsz majd vele?
Olyan volt lefeküdni vele, mintha olyasmit ennél, amiről tudod,
hogy egészségtelen, de imádod.
Gluténtartalmú sör.
Élvezed a pillanatot, de aztán rosszul leszel,
a hasad megfájdul, és azt kérdezed:
„Vajon megérte?”
Igen, tudom, mit érzel.
Hogy micsoda? Erre magyarázatot kérek!
Hékás! Mi van?
Magyarázd meg!
Saját újévi koncertet akarok. Mi a baj ezzel?
- Nézd! - Ne!
Boldog új évet!
Egek, de utállak!
CÍM?
Van kedved sétálni?
Imádom a december irodalmi hangulatát.
A Kisasszonyokra, a Karácsonyi énekre és A kis gyufaárus lányra emlékeztet.
Ezer éve nem jártam itt.
Tavaly Berlinben voltam, tavalyelőttre nem emlékszem.
De nem a karácsonyról jöttünk beszélgetni.
Mondd ki!
Valeria, nem lehetek veled.
Ezért mentél el tegnap este.
Ez nekem sem volt szórakoztató.
Nem akarok újra megbántódni.
Annyira nem zavart, amikor azt javasoltad, menjünk fel hozzám.
Nem bántam meg a tegnapot. Az csodás volt. Nem rólunk beszélek az ágyban.
Hanem rólunk mint egy párról.
Voltunk valaha egy pár?
Nem tudom.
Valahányszor teszek egy lépést előre, te kettőt hátra.
Mindig kerülöd a drámát, és sosem hazudsz.
Szeretnék veled valamit, de…
Semmi kötődés.
Gondolkodj rajta!
Kérlek, amint lehet! És hívj fel! Le akarom ezt zárni.
- Beszélhetnénk…? - Egy pillanat!
Val, nem tudtam, hogy beugrasz.
Beszélnem kellett Chusszal.
Nem lehetsz még dühös a víctoros munka miatt.
Nem azért vagyok dühös, mert elfogadtad, hanem mert nem mondtad el.
Tudom, és sajnálom! Meg kell tanulnom, hogy nem kell megvédenem titeket,
elég mellettetek lennem.
Barátok?
Na, gyere ide!
- Tudod, hogy utálok ölelkezni. - Ez van. Mondtad volna el!
- Nerea! Gyere! - Chus, beszélhetnénk a címről…?
Ne most, Valeria! Mindjárt itt lesz.
- Kicsoda? - Bruno Aguilar.
- A legutóbbi könyvünk szerzője. - A kannibálok hazája.
Nem a te stílusod, de imádni fogod. Zseniális író.
- Később találkozunk, jó? - Aha.
Ez az!
Igyunk az új életedre!
- Igyunk! - Igen.
- Rád! - Köszi, csajok!
- Rád! - Rád!
És ránk!
- Hoztatok díszeket a fámra? - Naná!
IMPOSZTOR
Bravó!
Bestselleríró vagyok!
Ez az!
Tizenöt évig tartott, de…
- A cégemre! - Üzletasszony!
- Bravó! - Ez az!
Szevasz, tavasz!
ÉG VELED, SERGIO
Az esküvőn!
Ne, hagyd abba!
Mit művelsz?
Gyertek ide!
Csirió!
Szia!
- Boldog karácsonyt! - Neked is!
- Rád! - És a kalandjaidra!
CÍM?
VALERIA A TÜKÖRBEN
VÍCTOR: Alig várom a válaszodat…
BRUNO AGUILAR A KANNIBÁLOK HAZÁJA
Nem más, mint Valeria
Le soha nem áll
De nem ám
Nem vicc, az élete kész mizéria
Majd messzire száll
A világból kimenekül Valeria
Érezz, Valeria
Ámíts, Valeria
Mesélj, Valeria
Szeress
Érezz, Valeria
Ámíts, Valeria
Mesélj, Valeria
Szeress
A feliratot fordította: Varga Balázs