SERIÁL NETFLIX
Podle japonské legendy jsou lidé spojení červenou nití.
Ta nás poutá k člověku, s kterým je nám souzeno být.
Já na osud nevěřím.
Uklidňuje vás to a nutí čekat.
Čekáte kvůli tomu na budoucnost pasivně a líně.
Odmítám s sebou tahat řetěz, abych si někoho našla.
Ale i přesto věřím v propojení.
Ty nitě nebo chapadla, která vás pojí s vašimi známými.
Propojení se můžou protáhnout, napnout a občas přetrhnout.
Pouto se může narušit časem, opotřebením a zapomněním.
Ale některá nevysvětlitelně zůstanou.
Co je dost silné na to, aby nás s někým spoutalo?
NA MOTIVY ROMÁNŮ ELÍSABET BENAVENTOVÉ
- Dobrý den. Valeria Férrizová? - Ano.
- Je to doporučeně. - Díky.
Není za co. Mějte se.
Nashle.
NESPORNÝ ROZVOD
Propojení se můžou protáhnout, napnout
a občas přetrhnout.
Ale některá nevysvětlitelně zůstanou.
Co je dost silné na to, aby nás s někým spoutalo?
Máš čas?
PÁTEK
Bydlíme spolu už přes měsíc.
Proč ti vaši nevyklidili pokoj?
Pořád doufají, že se vrátím.
Budou milejší, když řekneme, že jsme se zasnoubili?
Myslíš, že kvůli tomu máma přestane doufat, že se vrátím?
Ne.
- Paka dej do krabice. - Kdo to je?
Můj opičák.
Vážně musí jet Pako s náma?
A Pepe taky. Je to dárek od mojí mámy.
- Pepe? - Jo.
Je roztomilý.
Počkej.
Co to má být?
- Moje plavky. - Počkej.
- Tys nosil na pláž síťovku s banánem? - Nosil jsem je na plavání.
Fakt? To si neumím představit.
Moc mi slušely.
O tom nepochybuju.
- Všechno bylo vidět. - Fakt?
- Mám si je zkusit? - Jo.
- To se budu muset svlíknout. - Ne!
Mohla bych ti s tím pomoct.
Kruci.
- Tys hrál taky na klavír? - Jo.
Jsi tak talentovaný!
Ahoj, zlato.
Pro…
PÁTEK
Takže.
Musím říct, že letos se na tajného Santu dost těším.
Teda!
- Cos dostala? - Co to asi bude?
Už se těším!
Aha.
To je jak ode mě! Budu brečet.
Co se děje?
Nelíbí se ti to?
Ne, líbí se mi to. Já jen, že…
Borjova máma nás nachytala při sexu a…
No…
Co to děláte?
To není vtipný! To není k smíchu!
Zvlášť, když to říkáš s dvěma pinďourama na hlavě!
- Proč jste to dělali, když byla doma? - Měla být pryč.
Měla být pryč celý víkend. Jeli jsme tam Borjovi vyzvednou věci a…
- A… - No…
Našla jsem mu tam děsně upnutý plavečky…
- To ne! - Nech toho!
Představa Borji ve slipech…
Fajn, nesměju se. Co vám na to Puri řekla?
Kdo ví? Utekla jsem. Už tam nikdy nemůžu.
Je to tvoje tchýně. Musíš to vyřešit co nejdřív.
Jasně. A co jí mám říct?
- Řekni jí, že miluješ jejího syna. - Jo.
I když po tom, co viděla, o tom určitě nepochybuje.
Proč já vám vůbec něco říkám.
Musíte si rozumět. Zvlášť teď, když se budete brát.
- Vy jste jí o té svatbě neřekli? - Ne.
Nebyl na to zrovna nejlepší čas,
když měl její syn penis v její vagíně.
Super.
Přestaňte si ze mě dělat srandu. Nech toho!
Teď jsem na řadě já. Dost!
PÁTEK
SOBOTA
CARMEN - Už jsi mluvil s mámou?
BORJA - Zrovna jsem ji pozval na večer k nám.
Carmen!
Teda!
Bože.
Kde jsou Valeria a Nerea?
Překazily mi můj příchod v těch luxusních šatech.
To nevím, ale můžu na tebe zahvízdat.
SOBOTA
- Můžeme, dámy? - Jo!
Tak za mnou.
Miluju večeři ve tmě.
Já chci vědět, jestli jím steak nebo ubrousek.
- Nereo. - Fakt.
- Co? - Mám spálenou ruku a tys mě chytla.
- Proč? - Spálila si ji o mou troubu.
- Jako fakt? Nevidím ani hovno. - To je účel.
- Váš stůl. - Jak ses spálila?
Řekla jsem jí, že…
SOBOTA
PÁTEK
Tady jsou talíře.
Pardon. Moc se omlouvám.
Ještě, že jsem měl klíče.
Vykašleš se na nás na Vánoce a na náhradní oběd taky?
Mluvila jsem s Val. Pak vám to povím.
Koupili jsme pečené kuře. Nic vánočnějšího tam neměli, viď, Dani?
- Jo. - Počkej, ještě ne.
Umírám hlady.
- Ještě čekáme na jednoho. - Koho?
- Vážně? - Jo.
Jestli je to Sergio, pozvracím se.
Tak jo.
- Máš dárky? - Jsou to jen drobný hlouposti.
- Já nic nemám. - To nevadí.
- Dobře. - Vsaď se, že to bude chlap.
- Myslíš? - Určitě.
Bože můj.
Pojď dál.
Tak pojď.
Mami.
Neumíral jsi náhodou hlady? Jdeme jíst!
- Jak se máš? - Dobrý.
Vypadá to skvěle.
PÁTEK
Připravené na tajného Santu?
Tajnou paní Santovou.
Tajný Santa.
Málem jsem zakopla.
Už se těším.
Vydrž. Zopakujeme si pravidla.
Musí být z levnýho obchodu a stát do pěti euro.
- Jo. - Já začnu.
Snad mě to rozveselí.
Já tušila, že to budeš ty.
Jak prosté, milá Lolo.
- Bože. - Líbí se ti to?
- To je tak laciný. - Panebože.
Můžeš to nosit na prasečinky s klukama z Tinderu.
Je to super.
Ale asi si to vezmu s sebou na výlet.
Na jaký?
Vezmu si na Vánoce dovolenou a odjedu.
Cože?
- Fakt? - Kam?
Poletím do Vídně.
Jo.
Je načase zahojit starý rány.
- A roztáhnout nohy. - Lolo!
- Bože. - Máma nechodila domů.
Určitě ne kvůli tomu, že obdivovala architekturu.
Teď jsem na řadě já.
PÁTEK
To byl fofr.
Lolo, co tu děláš?
Kontroluju, jestli kočky nepožírají tvojí mrtvolu.
- Měl jsem spoustu práce. - Jo, jasně. Já vím, že jsi naštvaný.
Nevadí mi to. Znám tě. Ale koukej mi zvedat telefon.
- Myslela jsem, že je to pizza. - To je Lola.
- Ahoj. - Čau.
- Jak je? - Dobrý.
Dáš si drink?
- Ne, dobrý. - Už sis vybrala?
- Skoro. - Skoro? Nemáme čas.
- Asi bych chtěla… - Ne.
- Moulin Rouge. - Už ne.
Prosím! Vždyť víš, jak ho mám ráda.
Je všechno. Osmdesátkový hity a Ewan McGregor. Že jo?
Jasně.
- Tak dobře. - Prosím.
- Vezmi to. - Jo.
Tak utíkej.
Přišla jsem ti vrátit desku. Nechtěla jsem vás rušit u večeře.
- Nechceš zůstat? - Co?
Zůstaň na večeři a film. Vždyť máš McGregora ráda.
Jo, ale já ho mám radši v Trainspottingu.
Ozvu se ti, jo?
- Fajn. - Dobře.
- Jo. - Čau, Lolo.
- Čau. - Ahoj.
Už jsi prostřela?
Tak pojď.
PÁTEK
SOBOTA
Pane jo!
Moc ti to sluší!
Kde jsou Valeria a Nerea?
SOBOTA
Bože.
Mám spálenou ruku a tys mě chytla.
- Jako fakt? Nevidím ani hovno. - To je účel.
- Váš stůl. - Jak ses spálila?
Řekla jsem jí, že…
SOBOTA
PÁTEK
- To tam nemůžu dát. - Ale můžeš.
Dej je dozadu, kam patří ošklivý ozdoby.
Koupili jsme si je s Adrim na naše první společný Vánoce.
V tom případě s nima ozdob koš.
Sbohem.
To taky ne.
Tu koupil Adrián na trhu v Praze.
Žádný ozdoby, co mi připomínají jeho nebo můj starý život.
Super. Obrať list a kup nový ozdoby.
A co tenhle trpaslík? Teda…
Všech sedm trpaslíků.
Ty patří Adriánově mámě.
- Fakt? - Ukradla jsem jí je.
Aha.
Kurva.
Sakra, to už je hodin. Jdu děsně pozdě.
- Zabijou mě. - Proč?
- Pak ti to řeknu. - Dobře.
A neboj.
S tolika krabicema určitě najdeš něco, co můžeš použít.
- Mám tě ráda. Tohle ne. - Já tebe.
Dobrý den. Valeria Férrizová?
Máš čas?
PÁTEK
Bojím se toho vůbec dotknout.
Vědělas, že to přijde.
A už je to tady.
Jo.
Přečteme si to a podepíšeš to. O nic nejde.
Je to její první rozvod. Nebuď necitlivá.
Můj první?
- Nikdy nevíš. Koukni na Elizabeth Taylor. - Počkejte.
Nestresuj se.
Dej si na čas. Nemusíš to podepsat dneska.
Díky.
Nemáš za co.
Připravené na tajného Santu?
- Tajnou paní Santovou. - Tajný Santa.
Tajný Santa.
Jsi na řadě.
Vím, že je to hloupý, ale když jsme to přesunuly…
To je vánoční ozdoba jen pro mě?
Jo.
Je nádherná.
- Díky. - Nemáš zač.
Co jít do kina?
Nemůžu. Musím jít vrátit Víctorovi desku a… Promiň.
Nic se neděje. To je dobrý.
Jsem v pohodě.
Ale nechci vědět, jak na tom je.
- Jasně. - Jo.
Co kdybys pozdravila tady pinďoury?
Carmen!
- Otevři pusu. - Ne!
Vypíchneš mi oko! Jsou malý, ale tvrdý!
- Malý, ale tvrdý. - Zničíš mi je!
PÁTEK
SOBOTA
To je překvapení.
- Jo. - Jo.
Dělala jsem zázvorový sušenky.
- Sušenky? - Jo.
Odkdy umíš péct?
To nevím, ale za chvíli to zjistíme.
Máš vermut?
Jo.
- Tady je. - Bez ledu.
Dobře.
- Stačí? - Jo.
Vypij to.
- Je zkaženej? - Ne.
Ty mě děsíš.
- Viděla jsem Víctora. - Tos říkala.
S nějakou holkou.
S HOLKOU?
Nic se neděje.
Je to normální. Býval takový, než mě poznal.
Jedna, pak druhá…
Vypadali, že jsou si dost blízcí. Jako by spolu chodili.
ON MÁ HOLKU?
- Ty sušenky! - Ne! Bože!
- Ne! Vždyť se spálíš! - Bože! Já se spálila!
- Studenou vodu! - Jo! Dobře.
- Počkej! Zubní pastu! - Ne! Aloe vera, krém, cokoli!
- Aloe vera, krém! - Vyndej ty sušenky!
Aspoň už víme, že péct neumím.
Dostaň to ze sebe, jestli chceš.
Nesnášíš drama.
Ne, nesnáším svoje drama.
Ale ne tvoje.
Tvoje mi nevadí.
To já ho opustila.
Tak se musím smířit s důsledky.
Ale to neznamená, že tě to nemůže štvát.
SOBOTA
Ahoj, holky.
Jdu pozdě?
Odpustíme ti, když nám řekneš, v čem je to tu tak speciální.
S Víctorem jsme si vždycky říkali, že sem zajdeme,
ale nedostali jsme se k tomu.
To není nic speciálního.
Tos mě zklamala.
Chtěli jsme sem, protože se tu večeří ve tmě.
To je super!
Podepsalas ten rozvod?
Chci tě požádat o ruku!
Ty jsi blbá.
Pojď sem.
SOBOTA
- Jak ses spálila? - Řekla jsem jí, že…
SOBOTA
PÁTEK
Takže 42 hostů a 12 novinářských průkazů, Chus?
Super.
Bude to fotogenický.
Ano.
Neboj, já ty obleky vyzvednu.
Dobrý den. Nerea teď nemůže, ale za chvíli je u vás.
- Mám tu počkat? - To by bylo super.
Ještě ti zavolám.
- Ahoj. - Jak je?
Dobrý.
Chci uspořádat oslavu pro synovce. Civilní křest.
Cože?
Je to oslava, kde ho představíme…
Organizuju eventy, tak vím, co to je.
Dobře.
To v Madridu není nikdo jiný?
Ne tak dobrý jako ty. Teda aspoň to Lola tvrdí.
To není dobrý nápad. Někoho ti doporučím.
- Jak doporučíš? Musíme to udělat! - Miriam.
Potřebujeme to.
Máš čas?
Jo, jsem tu s…
klientem.
Teď mi přišly rozvodový papíry.
Nemohly bychom toho tajného Santu přeložit na dnešek?
Potřebuju vás všechny vidět.
Jasně.
Zavolám Lole a Carmen a snad se uvidíme později. Díky.
Valeria?
Ne, další klient.
Je v pohodě?
Tohle nemá s Valerií nic společnýho. Jsem tu čistě kvůli obchodní záležitosti.
Tak není co řešit. Dohodneme a přijímáme.
PÁTEK
- Pro tebe. - Já to věděla!
To bude něco nemravnýho.
To teda není.
Dobře.
Je to hrozný, ale ne nemravný.
Tak teď to otoč
a zjistíš, že je to kunda!
- Já to věděla. - To máš do novýho kanclu.
Budeš mě nenávidět pokaždý, až ho uvidíš, ale aspoň si vzpomeneš.
PŘÍCHOZÍ HOVOR - VÍCTOR
- Kdo to je? - Chus.
- Dej mi ji… - Promiň, už jsem jí to vytípla.
Hrozně mě otravuje kvůli té akci s Brunem.
Kdybych jí to zvedla, nezavřela by pusu.
PÁTEK
SOBOTA
…já růžovou nerada.
- Ahoj. - Dobře.
- Pardon, dřív jsem nemohla. - To nic.
Jsem Carolina, gremlinova máma. Díky, že to zorganizuješ.
Pardon za zpoždění. Netušila jsem, že tu budete všichni.
Aina je na cestě.
Vyřídila jsem veškerý papírování.
- Je to všechno v pořádku a podepsané. - Super.
Tohle jsem vám chtěla ukázat.
- Jsem tu. - To není hezký.
Tohle je Aina, má sestřička.
- Ahoj. - Ahoj.
Musíš o mně mluvit jako o malý?
Genetika je svině.
Proč je v jedný rodině tolik krásy? Ať se podělí.
- Co na to říkáš? - To je hezký.
Mám dvě možnosti sladkého baru.
První je s tradičními dezerty.
Druhá obsahuje víc věcí a je působivější.
Tak druhou.
Určitě?
To bude stát balík.
Je to můj dárek pro prvního synovce. Takže druhou.
Kdybyste něco potřebovali, zavolejte.
- Budeme v kontaktu. - Fajn.
- Díky. - Díky, Carolino.
Moc mě těšilo.
- To si nechte. - Zabalíme tě do deky.
- Díky. - Opatrně, Víctore.
- Hlavně ho nevzbuď. - Dobře.
- Ahoj. - Mějte se.
Tak pojď, prďolo.
Tak zatím. A díky, Miriam.
SOBOTA
Chtěli jsme sem, protože se tu večeří ve tmě.
To je super!
- Podepsala jsi ten rozvod? - Ne.
- Chci tě požádat o ruku! - Ty jsi blbá.
Pardon, že jdu pozdě.
- Čekáte dlouho? - Jo.
Pardon. Vám to ale sluší!
Díky.
A co ten výstřih?
- To je nový? - Jen na dnešek.
- Jdeme. - Mám hlad.
- Jo. - Jdeme.
- Musím ti u večeře něco říct. - Dobře.
Je to na mý jméno!
SOBOTA
- Jak ses spálila? - Řekla jsem jí, že…
- Val, co je? - Pardon.
Na někoho jsem sedla.
- Valerie? - Víctore?
- Lolo.
Co tady děláš?
- Lolo, to jsi ty? - Kdo to řekl?
Vysvětlím ti to venku.
CARMEN, LOLA, VALERIA, NEREA A VÍCTOR SOBOTA
- Hele… - To nevadí.
- Ne. - To je fuk.
Proč ji musel brát někam, kam jsme chtěli jít spolu?
Jo.
Fakt je to ona? Prohlídla sis ji pořádně?
- No… - Jasně. Promiň.
Já vím.
Je to večeře ve tmě.
Tak dobře.
Co budeme dělat?
Co?
Promiňte.
Něco potřebujeme.
Proč odešly?
Nebude večeřet se svou bývalou a novou holkou.
To je jeho sestra.
Nereo?
- Světlo! - Tohle je důležitý.
Odkud zná tvý jméno?
- Je jediný, kdo vám může pomoct. - Dobře.
Je to kočka.
Má sexy hlas.
Vychází z jejích šťavnatých rtů připomínajících lesní jahody.
A má dlouhé, vlnité vlasy v barvě medu.
Kadeře jí padají přes ramena.
Dobře, ale jak se chovají? Jako by spolu chodili?
- Jiskří to mezi nimi, ne? - To jo.
Jakou má barvu očí?
Jen mě to zajímá. Stresuje mě to.
Ve tmě všichni vypadají jako zvěř těsně předtím, než ji přejedete.
- Jo. - Jasně.
Aha.
Viděly jsme se dávno. Změnila jsem se.
Viděla tě včera… Proto se chovala tak divně.
- Val tě zabije. - Snažila jsem se jí to říct.
Nechce se o něm bavit.
Fakt?
Nedělej, že jsi skromnej.
Prostě ne.
Světlo!
- Vypni to. - Dobře.
- Prosím. - Vteřinku.
To světlo!
- Vypni to. - Jo.
Tak je to tady.
Co nadělám.
- Jasně. - Jo.
A co je tady?
No, je…
Je to tvoje rozlučka, kterou nám nic nesmí pokazit.
Hezky řečeno.
To je super.
Plácneme si.
- Ne. - Ne.
Dobře.
Aspoň se na ně nemusíme u večeře dívat.
- Věř mi. - Dobře, jednu láhev.
- Tak jo. - Cesta je volná.
A panáky.
- Valerie? - Víctore.
- Jdu na večeři s holkama. - Promluvíme si?
Holky počkají s mou ségrou.
Tvou ségrou?
To je Aina, co na mou oslavu přišla pozdě.
Chtěl jsem tě vidět, i kdyby ve tmě.
Čekají na mě.
Snažím se na tebe nemyslet, ale…
Já nevím.
Nedokážu tě dostat z hlavy.
Co budeme dělat?
Neřekl jsi mi,
že je to jedovatý.
Že mi přistřihneš křidýlka.
A pak začneme znovu.
Protože už mě nepotřebuješ.
Nemusíš
mi nic říkat.
Cítím to,
že jsi se mnou skončil.
Nemusíš mi
ukazovat drápky,
jestli už tě to nebaví.
A jestli jsi se mnou skončil, lásko.
Co děláš?
Zítra musím do práce.
Jasně.
- Není to tak, jak si myslíš. - Máš práci. To nic.
Vím, co si myslíš.
- Upřímně… - Jdi.
Valerie.
Jdi.
Protože už mě nepotřebuješ.
Sušenku?
Ne.
Dobře.
Puri,
co jsi tuhle viděla,
bylo něco velmi přirozeného.
To se stává, když se dva lidé velmi milují.
Jsem vdaná už 30 let. Dělala jsem to víckrát než ty.
Mami.
Ale nedovolím, aby ženská, kterou můj syn zná dva dny…
Známe se trochu dýl než dva dny.
…dva dny, aby mě znevažovala v mém vlastním domě.
A ještě má tu drzost mi říct, že je to přirozené.
Takhle s ženou, s kterou budu až do smrti, nemluv.
Jsme zasnoubení.
Ano.
Je to, jako bys urážela i mě.
Ještě kávu?
Tohle už máme.
Teď tohle… Super.
Koukneš, jestli mám nabíječku?
- Ukaž. - Tohle a tohle.
- Ne. - Dobře.
Ne, uprostřed. V prostřední kapse.
Nebyl by kufr lepší?
Chci si vzít batoh.
Proto se říká turistům „batůžkáři“.
Je tu.
Super.
V jaké fázi pomáhání s balením mi prozradíš, co se stalo?
Kromě toho, co je jasný.
Vyspali jsme se spolu, ale pak odešel.
Nedá se to vysvětlit jinak, než že jsem idiot.
Ty? Proč?
Zní to tak, že idiot je on. Promluvíš s ním?
Vyspat se s ním bylo,
jako když jíš něco nezdravýho, ale chutná ti to.
Pivo s lepkem.
Užíváš si to, ale pak je ti špatně,
bolí tě žaludek a říkáš si, jestli to za to stálo.
Já to chápu.
Vysvětli mi tohle.
Co?
Vysvětli mi to!
Chci na Silvestra svůj vlastní koncert. No a?
- Koukej. - Ne.
Šťastný Nový rok!
Bože, nesnáším tě!
TITULEK?
Chceš se jít projet?
Líbí se mi, jak je prosinec literární.
Připomíná mi Malé ženy, Vánoční koledu, Děvčátko se sirkami.
Nebyl jsem tu věčnost.
Loni jsem byl v Berlíně a rok předtím ani nevím.
Ale o Vánocích jsme mluvit nepřišli.
Řekni to.
Valerie, nemůžu s tebou být.
Proto jsi včera odešel.
Taky si to neužívám.
Nechci zase trpět.
Včera ti to nevadilo, když jsi řekl, že půjdeme ke mně.
Včerejška nelituju. Bylo to úžasný.
Nemluvím o nás v posteli.
Mluvím o nás jako o páru.
My byli někdy pár?
Já nevím.
Když jsem udělal krok vpřed, tys udělala dva kroky vzad.
Nechceš řešit drama a nelžeš.
Chtěl bych s tebou něco mít, ale…
Bez závazků.
Promysli to.
Co nejdřív, prosím. A zavolej mi. Musím to uzavřít.
- Můžeme si promluvit… - Vteřinku.
Nevěděla jsem, že přijdeš.
Potřebovala jsem mluvit s Chus.
Nebuď naštvaná, že jsem vzala práci od Víctora.
Mě neštve, žes to vzala.
Štve mě, žes mi to neřekla.
Já vím, omlouvám se.
Musím se naučit, že tě nemusím chránit, jen ti pomáhat.
Kamarádky?
Pojď sem.
Víš, že nenávidím objetí.
Smůla. Měla jsi mi to říct.
Nereo.
- Pojď. - Promluvíme si o názvu…
Teď ne, Valerie. Brzy tu bude.
- Kdo? - Bruno Aguilar.
- Autor naší nejnovější knihy. - Země kanibalů.
Není to tvůj styl, ale bude se ti to líbit. Je skvělý.
Uvidíme se pak.
Dobře.
Chtěla bych být pes toho psa,
co mě chodíval venčit.
Rád mi kupoval drahé jídlo
a do misky mi lil minerálku.
Protože kdybych byla pes,
všechny ty obavy by zmizely
a žila bych v harmonii a svobodě.
Myslím, že celá moje existence by byla mnohem milejší a svobodnější.
Narodit se jako žena v době Despentesové
je těžké. Ani nevím, kde začít.
Jo!
Tak na tvůj nový život.
- Tak šup. - Ano.
- Na tebe. - Díky, holky.
Na tebe.
A na nás.
- Přinesly jste mi ozdoby na stromeček? - Jasně!
PODVODNICE
Bravo!
Jsem bestseller!
Jo!
Trvalo mi to 15 let, ale…
- Na mou firmu. - Podnikatelko!
- Bravo! - Jo.
Tě péro, sombréro!
SBOHEM, SERGIO
Na svatbě!
Nech toho.
Co to děláš?
Pojďte sem.
Na zdraví!
Protože nikdo mě nedonutí přestat štěkat.
Ale já jsem člověk.
A jsem tady, zamčená.
Ale já jsem člověk a jsem tady…
Ahoj.
- Veselé Vánoce. - Veselé Vánoce.
- Na tebe. - A na tvoje úlety!
Kdybych byla pes, přátelský a hravý,
neměla bych problémy s úzkostí.
Kdybych byla pes,
teď bych tu nebrečela.
Rychle bych se běžela ven vyskákat.
Ale já jsem člověk a jsem tady zamčená.
Neustále skládám písničky.
Ale kdybych byla pes,
svý písničky bych psala dál,
protože mě nikdo nedonutí přestat štěkat.
NÁZEV?
VALERIA V ZRCADLE
VÍCTOR - Nemůžu se dočkat, co mi odpovíš.
ZEMĚ KANIBALŮ, BRUNO AGUILAR
To je Valeria.
Nikdy nepřestane.
Ani náhodou.
Její život je katastrofa. Je to vážný.
Chce lítat.
Uteč z jejího světa, Valerie.
Prociť to, Valerie.
Lži, Valerie.
Pověz mi, Valerie.
Miluj mě.
Prociť to, Valerie.
Lži, Valerie.
Pověz mi, Valerie.
Miluj mě.
Překlad titulků: Anna Hulcová