EN NETFLIX-SERIE
EN MÅNAD SENARE
EN BLUFF - DET NYA LITTERÄRA FENOMENET
VÄNNER FÖR LIVET - SE VAD JAG HITTADE
Allt är klart. Det är bara affischerna kvar.
Bara lugn, allt är under kontroll.
Ja, slutsumman blir densamma.
BASERAD PÅ ELÍSABET BENAVENTS ROMANER
"En oväntad hit."
"Millenniegenerationens röst."
"Boken alla pratar om."
-Se på försäljningen. -Ja.
Nästan en halv miljon ex sålda.
En halv miljon? Men den är…
En hit, Valeria.
Vi måste utnyttja det.
Vad sägs om en uppläsning i en stor bokhandel?
-Med pressen. Vi kan göra ett stort event. -Nej.
-Varför inte? -En intim uppläsning vore bättre.
-Nåt litet. -Visst, det låter bra.
-Det är din bok, du bestämmer. -Jag vet precis vem som kan fixa det.
-Toppen. Behöver du nåt mer? -Bara om du har en hand över.
Du får det tufft på bokmässan.
Äntligen!
Jag började skriva som en läkare.
Jag går. Ett bud får hämta dem.
-Ska de ta din systers också? -Nej, jag vill överlämna dem själv.
De är inte så tunga.
Fan!
Víctor.
Millenniegenerationens röst.
Grattis.
Tack.
Jag kommer att slå in på fel väg
JAG VILL BARA SKALA AV DIG DINA LAGER
Jag kommer att hamna i trubbel
Leka med elden, bryta mot alla regler
-Hur är det? -Bra.
-Och själv? -Också bra.
…välja en farlig väg
Jag kommer att tända stubinen
Ska vi dricka nåt och prata lite?
Jag har inte sett dig sen, du vet…
Jag vet inte.
Vi borde fira att vi möttes.
Varför har du slutat dricka te?
Bara efter klockan 12.
För mycket te gör mig nervig. Jag måste vara fokuserad när jag skriver.
-Så klart. -Ja.
Har du läst den?
Nej.
Jag försökte, men den väckte för många minnen.
-Jag måste gå. -Dryckerna kom ju precis.
Förlåt. Det är så…
Vi vet hur det här slutar.
Jag vet vad som kan hända om jag inte går nu.
Vore det så hemskt?
-Jag måste gå. Ja. -Val…
-Låt mig hjälpa dig. -Nej.
Jag gör det själv.
Förlåt.
Tack för örtteet.
…har lett fram
Till just det här ögonblicket
Den ska stå här, och den här…
Älskling.
-Är du vaken? -Vad nu?
Inget.
Du… Jag tänkte att vi kunde göra nåt speciellt i dag
för att fira en månad som sambor.
-Till exempel? -Vi kan stanna hemma.
Beställa hämtmat eller ta ett varmt bad.
-Se en film ihop i sängen. -Det gör vi ju varje dag.
Jo, älskling, jag vet.
Men att se senaste säsongen av RuPaul för tredje gången
medan du dräglar på kudden är inte romantiskt.
Visst.
Men jag har faktiskt planer i dag.
-Jaså? -Med mamma.
-Med din mamma? -Ja.
-Med min mamma. -Varför det?
-Jag hjälper henne göra ärenden. -Vilka ärenden?
Ärenden…
Mammaärenden.
Japp.
Vi kan göra vårt en annan dag.
-Vi har många dagar framför oss. -Ja.
Jag ringer tjejerna och ser vad de gör.
Ja, du kan ju göra allt det där med dem.
-Jag sticker. -Men…
Ska allt vara här inne?
Ja, hur så?
Vardagsrummet ser lite plottrigt ut.
Men, som du vill…
Hej då.
-Vad vill du? -Jag? Inget.
-Du vill inte att jag jobbar här mer. -Va?
-Nej. -Jag förstår om du vill sparka ut mig.
-Jag går från hus till hus och snor wifi… -Här.
Skrev du en dedikation?
"Till Nerea, min förebild när det gäller mod.
Tack för att du lär mig finna min egen väg.
Tack för att du ordnar min uppläsning och för att du sa "ja" direkt."
Du skojar.
Hallå?
Puri?
Nej, hjälper han inte dig med dina ärenden?
Inte vet jag, mammaärenden.
Jaså? Nej.
Jag måste ha blandat ihop dagarna.
Ja, självklart. Jag hälsar honom…
Hej då.
Jag anlitar inte nån firma. Det måste bli du.
Du är min bästa vän. Du förlåter mig inte om det blir fel.
Inget kan gå fel. Jag vill ha nåt enkelt och litet.
Tack och lov. Min mage kurrar.
-Åh, toppen… -Inget du gör kan gå fel.
Jag vill bara ha nåt…
Du får inte tacka nej till ett uppdrag. Är det ens tillåtet att tacka nej?
-Jag är eventplanerare, inte läkare. -Varför inte? Det är en fin möjlighet.
Säg till henne. Carmen!
-Hjälp henne, Nerea. -Nej.
-Ja. -Nej.
Snälla!
Tänk om vi blir ovänner om planerna. Jag blandar inte vänner och jobb.
Om du inte gör det ställer jag in uppläsningen.
Sluta. Det är din första roman.
Val dricker havremjölk till lunchen. Den är sötare.
Ser du? Ingen känner mig bättre än du.
-Åh, du ställer upp. Du gör det. -Det sa jag inte.
-Har du hört nåt "ja"? -Nej, men jag såg det på blicken.
Blicken?
-Du gör det. -Jag sa "nej".
Kan ni två sluta?
Vad är det?
Min kille är trött på mig
och hittar på ursäkter för att inte planera saker med mig.
Helvete.
Carmen.
-Va? -Det är inte sant.
Jo då.
Det är sant.
Varför?
Dani, jag är nästan framme.
Jag kom så fort jag kunde. Försök springa i pumps.
Förlåt.
-Jag väntade utanför i 20 minuter. -Förlåt. Jag hann inte innan.
Du ser stilig ut, ditt troll.
Jag är stilig.
-Jag hann inte ta nåt program. -Bra.
Varför?
Stanna.
För min skull.
-Hej. -Hej.
-Víctor Andradas? -Ja.
Till dig. Skriv på här, tack.
Tack.
Du kan inte känna mig, för jag känner fortfarande inte mig själv.
Men nu vet jag vem jag är. Jag önskar dig allt gott. Valeria.
-Jag ska gratulera henne. Kommer du? -Jag såg konserten. Det räcker.
Kör mig åtminstone dit.
Bra försök, men jag går inte på det. Golvet är alldeles plant.
-Jag hälsar från dig. -Nej.
Fint, då gör jag det.
-Okej. Jag har nåt åt er. -Va?
-Hoppas att ni blir glada. -Vad är det?
-Julkalendrar! -Underbart!
-De påminner om min barndom. -Så juligt.
Jag har alltid tyckt att julkalendrar är ganska fåniga.
Jaså? Det är choklad, men om du inte vill ha…
Ge hit.
Men de är fortfarande fåniga.
-Visst. -En lockig Grinchen.
Lola… Har du varit på konsert?
Nej, eller ja.
Ja, det är min mamma.
Hör här.
Jag gick för att min bror lurade dit mig.
Men du stannade kvar?
Ja, naturligtvis stannade jag.
Jag stannade för att jag mår bättre sen jag gjorde slut med Sergio.
Jag känner mig stark nog att ta itu med allt det där.
Det var allt.
Ja, men bara att vilja prata med henne är ett stort steg för dig.
-Jag sa inte att jag pratade med henne. -Men du överväger det.
Det räcker. Nu dricker vi lite vin.
-Ja, mer vin. Jag vill ha vin. -Det är nästan slut.
Det är jättegott.
Se, en stjärna. De är goda.
Mår du bra?
Va?
Har du inte pratat med Borja?
Jag vet inte hur.
Hör på…
Prata bara med honom och säg att om det ska funka att bo ihop,
måste han uttrycka sina behov utan att ljuga.
Hallå? Val? Är det du?
"Framgångsrik författare"-effekten. Man tror att jag vet vad jag pratar om.
Víctor hade rätt. Du har förändrats.
Har du träffat Víctor?
-Och inte ett ord? -Det var ingen stor grej.
-Du har inte träffat honom på länge. -Inte jag heller och vi är vänner.
Helt kort. Vi sprang in i varann och…
Vad sa han?
Han sa att du verkade annorlunda.
På ett bra vis.
Att mötet var artigt och diplomatiskt. Men det blev säkert runkmaterial direkt.
-Lola! -Vadå? Vad gjorde du själv när du kom hem?
-Men… -Jag vill inte veta.
-Jo! -Vad var det jag sa?
Kan jag få nåns lucka 15? Den var jättegod.
-Jag har ätit min. -Hördu!
-Ge henne din. -Snälla.
-Dag 18? -Har du kvar din?
Du tänker på Víctor, inte sant?
Vi kysstes för första gången i det rummet.
Värre saker har hänt där.
Du och jag sov där när jag bröt med Adrián.
Ja.
Jag låg med Borja första gången i ditt badrum.
-Just det! -Ja.
Jag och Olga gjorde det på tvättmaskinen.
-Va? -Ursäkta!
När den centrifugerade? Som…
Det går fortare om jag säger var jag inte haft sex.
-Så klart. -Vet ni vad?
-Jag borde få royalties. -Varför?
-Halva din bok utspelar sig hos mig. -Sant.
Vänta nu. Ska vi inte ha uppläsningen här?
-Va? -Ja.
Lola har rätt. Halva boken utspelar sig här.
-Skulle jag få det? -Klart att du får.
Kan vi det?
Det går, men det är konstigt att ha den i en lägenhet.
-Jag gillar det. Intimt och annorlunda. -Exakt.
Jag tänker på saken. Jag sa inte ja.
-Hörde… -På sätt och vis.
-Hörde du ett "ja"? -Sluta!
-Vi går och dricker nåt. -Ja.
-Min mun dammar. -Jag tar med kalendern.
Jag måste be om en tjänst.
Jag vill bjuda en speciell person.
Hej!
-Hej. -Genomgången tog tre timmar.
Men nu är den klar.
-Du får rapporten direkt i morgon. -Toppen.
-Direkt kan också innebära klockan 11. -Fantastiskt.
Vad är det?
Jag vet om din mamma.
-Vad är det med mamma? -Hon ringde.
-Dig? -Du träffade inte henne.
-När? -I går.
I går.
När blev ni två vänner?
Du kunde bara sagt att du ville vara ensam.
-Jag måste inte förklara mig. -Då har du ingen anledning att ljuga.
-Jag ljög inte. -Inte?
-Nej. -Det tror jag.
-Nej. -Inte?
Jag kan förklara mig.
På eftermiddagen skulle jag bara…
Ska du gå genom mina saker också nu?
Bänken är smutsig. Det hade din väska också blivit.
Skit samma!
Vill du spela?
Nej.
Jag kom bara för att säga
att konserten var mycket fin.
Jag blev så glad när jag såg dig.
Vad tyckte du?
Det var konstigt.
När du började spela,
slutade jag se min mamma och såg musikern.
Man kan se mer än en sak. Mamman, musikern, exet…
Den lyckliga kvinnan. Den deppiga. Jag är en blandning av allihop.
Jag ville aldrig göra er illa.
Men jag vägrar känna skuld
för att jag ville vara mer än en sak.
Jag måste gå.
Jag har tid före konserten. Vi tar nåt att dricka.
Jag kan inte.
Jag ville bara säga det där.
Lola.
Om du nån gång har mer att säga finns jag här.
-Hej. -Hej.
Plutten har äntligen slutfört nåt hon har påbörjat.
-Vi är så stolta. -Du är jättefin.
-Hej, vännen. -Hej, pappa.
Det här stället vi ska till…
Läser de din bok högt?
-Det är definitionen av en uppläsning. -Ja, men…
-Hela? -Nej, det skulle ta timmar.
Vill ni följa med?
-Ja. -Naturligtvis.
-Ja. -Självklart vill de det.
-Givetvis. -Då går vi.
-Ta hissen. Alla ryms inte i den. -Då åker vi i förväg.
Toppen. Underbart.
De är mycket glada för din skull.
Men när de läste din bok, väntade de sig inget så informativt.
Så informativt.
-Okej. -Ge dem en chans. Är du redo?
-Ja? Då går vi. -Ja, ett ögonblick bara.
Kappa, nycklar. Nu går vi.
Hej. Hur är det?
-Ge allt. -Det blir jättebra.
-Valeria. -Hej.
Kvinnan bakom mig leder vårt mexikanska dotterförlag. Le stort.
-Hej. -Guadalupe Barandela. Valeria Férriz.
-Vill du ha? -Nej, jag är inte hungrig. Tack.
Se på henne.
Stackars liten. Hon undrar var Víctor gömmer sig.
-Kommer han? -Ingen aning.
Han har varit konstig på sistone. Allt är möjligt.
Det här kräver en skål.
-Jag tar nåt att äta. -Du var ju inte hungrig.
-Carmen… -Jag går och hälsar på Vals föräldrar.
Håll den. Jag vill inte…
Heter du Maximiliano?
Du var mig en blyg en.
Det gillar jag. Jag bits inte.
-Sen dök hon upp och… -Ursäkta mig.
Glödlampan gör mig tokig. Den slutar inte flimra.
-Det är distraherande. -Det gör inget.
-Ingen märker det. -Säkert?
-Säkert. -Det är tid att börja.
-Nu? -Ja.
-Det blir jättebra.
-Kom. -Okej.
Jag har aldrig läst för så många förr. Boken är ganska intim.
Ja.
Det suger. Om du bara hade anlitat nån som känner dig för att ordna uppläsningen.
Vad trodde du? Jag har tänkt på allt.
-Va? -Lita på mig.
Tystnad, tack.
-God kväll. -Det räcker, Lola.
Och tusen tack för att ni kom till den här unika uppläsningen av En bluff.
Förlag vill gärna ta åt sig äran
för att ha upptäckt en ny författare som sen röner stora framgångar.
Det gäller inte här.
Personen som tog alla riskerna för sin roman var Valeria.
Vi hoppade på senare.
Allt vi har gjort är att trycka den.
Så Valeria, tack för att du litade på dig själv först,
och senare även oss.
Valeria Férriz.
Jag…
Jag gillar inte att prata om mig själv. trots att jag skrivit en bok om mitt liv.
Jag vill bara säga tack till alla för att ni stått ut med mig.
Stöttat mig.
Och allra mest för att ni älskar mig.
Tack.
Valeria har två sätt att uttrycka sig.
Skriva och tala in ändlösa röstmeddelanden till sina vänner.
Men… Hon ogillar att prata inför folk.
I kväll ska några av dem som känner henne bäst
låna ut sina röster åt henne.
"Carmen vilade inte på lagrarna.
När jag öppnade dörren pratade hon och Borja glatt och skrattade.
De såg så fina ut ihop.
Borjas utseende förvånade mig inte alls.
Han såg som jag hade tänkt mig honom, minus Bogart-hatten.
Han verkade vara en ganska normal kille."
"Lola tog burken med inläggningarna och drack en klunk av lagen.
Vilket under att jag inte kräktes.
Sen rapade hon, torkade av munnen med handryggen och fortsatte prata."
"Nerea och jag hade varit vänner i många år.
Vi träffades på biblioteket. Det var ett märkligt sammanträffande
som gjorde två personer, utan nåt gemensamt, oskiljaktiga.
Vi var varandras totala motsatser, men från den stunden
var vi alltid tillsammans."
Grattis.
Det är första dan jag är borta från henne.
-Jag kan inte sluta se på fotona. -Ja.
Jag har blivit en sån mamma som jag brukade klaga på.
Det är ju första gången.
Gissar jag.
I början får man dåligt samvete,
men sen börjar man gilla att göra saker på egen hand.
Det hoppas jag.
När jag pratar om henne blir amningsinläggen genomblöta.
-Gör det nåt? -Nej.
Du förstår…
Alla går på föräldrakurser, men ingen nämner skuldkänslorna.
Vissa delar av moderskapet är förstås vackra.
Men det innebär faror också. Till exempel osynligheten.
När man går till parken med henne är man bara "Mars mamma",
men glöm aldrig att du fortfarande är Rebeca.
Det är jag.
Om du inte är osynlig, blir inte din dotter det heller.
Var glad att din mamma lärt dig det.
Det är jag.
-Det är jag. -Nej.
-Inte? -Mjölken sprutar när jag är känslosam.
-Var kan jag pumpa? -Där inne.
-Tack. -Det var så lite.
Hej.
-Du kom. -Ja, jag är lite sen.
-Förlåt att jag missade uppläsningen. -Ingen fara. Den gick bra.
Tack för att du bjöd mig. Och Lucia.
-Det gläder mig att du har det bra. -Detsamma.
Tänk vad du kan!
Förlåt att jag inte fanns där när jag borde.
Jag ville vara med dig. men jag kunde inte säga det.
-Okej, men nu… -Ja, jag vet att det är för sent, men…
Jag behövde säga det.
Tack.
Hon ser efter dig.
Jag hämtar Olga.
-Jag går. -Ja.
-Vi ses. -Ja.
-Hon är för mycket boho-hippie för dig. -Miriam.
-Det var länge sen. -Vilken överraskning.
Var fick en snorkig advokat som du så här god smak från?
-Jag hade visst en planerarsjäl. -Hör då här.
Du är en servitör kort. Han knullar med din vän.
Och om fem minuter behöver du mer toapapper.
Det är många små blåsor på festen.
Vad jobbar du med?
Jag är administratör på deltid och handlingskraftig på heltid.
-Jobbar du? -Ärligt talat, nej.
Hur många tjejer som jag ser man på kontor? Men det gör inget.
-Strax tillbaka. -Ja, gå och lös allt.
Inte in på toan igen. Lägg bort kondomerna.
Vad menar du?
-Du är full. -Nej.
Vilken fin uppläsning. Vad gjorde jag utan er?
-Skrev en trist bok. -Din dag måste bara vara perfekt.
Det är den, men alla kom inte.
-Ring Víctor och red ut allt. -Víctor?
Då får du veta om han kommer eller inte.
-Víctor var inte bjuden. -Nej.
Vem spanar du då efter?
-Jag? -Ja.
Se.
Strax tillbaka.
Ursäkta.
Det där tar jag.
-Sexet kan nog vänta. -Ja.
Kom.
Hallå där.
Jag trodde att du gick.
Det gjorde jag.
Sen kom jag tillbaka. Jag har hållit på så en stund.
Tack för att du försökte.
Jag väntade mig ingen inbjudan efter vårt senaste samtal.
Det var intensivt.
-Det jag sa… Ärligt talat… -Jag förstår att det var smärtsam läsning.
Jag ber om förlåtelse.
Jag får nog leva med det. Det sägs att den blir en bestseller.
-Jag hör inget. -Tyst, de hör oss.
-Vi… -Vi visste inte att ni var här.
-Hej. -Vi behövde frisk luft.
-Vi går in igen. -Ciao.
Jag är verkligen ledsen för det jag sa.
Vi förtjänade ett annat avsked.
Särskilt nu.
-Jag lämnar Madrid. -Va?
Jag fick ett projekt nån annanstans och… Mitt liv här är inte precis…
Kommer du inte upp?
Jag såg dina föräldrar och din syster… Helst inte.
Då är det hej då nu.
Hej då, Val.
Hej då, Adri.
Dina kyssar säger att du älskar mig Men inte dina ord
Adri!
Du är inte ärlig
Jag börjar tröttna på det här Snälla, säg som det är
Tack för alla år.
Tja, det var…
-Det var fint att lära ihop, inte sant? -Ja.
Vad har du gjort med mig? Jag får dig inte ur tankarna
Jag säger inte det här För att jag är en idiot
Om du berättar vad jag är för dig
Gör jag allt för att göra dig lycklig
Du är speciell för mig
-Ta hand om dig. -Detsamma.
-Hej då. -Hej då.
Jag känner mig osäker När du säger att du älskar mig
För det tror jag inte att du gör
Jag faller som en bebis Rakt ner i din fälla, älskade
Det är dags för dessert. Och få nån att fixa glödlampan.
Tack.
-Nerea? -Ja.
Grattis.
När Valeria sa att vi skulle vara hemma hos nån,
väntade jag mig inte det här.
Vad väntade du dig?
Ett kalas med utdrag ur en erotisk roman i stället för trollkarl.
Nästa vecka ska vi presentera Bruno Aguilar, förlagets nya författare.
Du kan läsa på lite här.
Vill du att jag ska…
Blir det lika bra som i dag, vill vi att du ordnar alla våra event.
Tack.
-Ni har en fantastisk dotter. -Tack.
Det är svårt att hitta nån i den generationen
som talar så öppet om sex och fokuserar på kvinnlig njutning.
Ja.
Har du lite tid?
-Tja… -Ja.
-Det har hon. -Ursäkta.
-För Valeria. -Skål.
Vet ni vilken del jag gillar bäst?
Oralsexet i kapitel nio.
-Du är förvirrad. -Jag?
-Ja. -Du vill inte bo med mig längre.
-Säg om det är så. -Carmen.
Blir jag sårad? Naturligtvis. Men kommer jag över det?
Ja, det gör jag! Jag struntar i om du gillar det eller ej.
-Carmen! -Va?
Jag tänkte fria till dig.
Va?
Jag var inte med mamma. Jag köpte en ring.
Och ringen låg i min väska.
Min plan sprack. Vi skulle vara hemma med tända ljus.
-Som det ska vara. -Ja.
-Ja. Det skulle vara så, inte så här. -Ja, förstås.
-Vadå "ja"? -Ja.
Ja.
Jag säger ja.
-Ja? -Klart att jag vill gifta mig med dig.
-Vänta. -Vad är det?
Nu gör vi det här rätt.
Okej.
Nej, här.
Vill du gifta dig med mig?
Ja.
Ja, så klart.
-Ha det så kul. -Tack.
-Hej då, gumman. -Hej då, pappa.
-Grattis. -Tack.
-En gång i veckan. -Okej, jag ringer.
-Finaste. -Tack.
Jag går nu.
-Tack. -Grattis.
-Vilken succé. -Ja.
Och, om du vill,
kan vi göra om det.
Jag ville inte säga nåt, men vi vill att du genast börjar på En bluff, del två.
-Vi ringer om kontraktet i morgon. -Bra.
Ändra dig aldrig. Du har en lovande framtid som författare.
Menar du det?
Jag har en "lovande framtid som författare".
-Det visste vi redan. -Vad hände?
-De vill ha en uppföljare. -Herregud!
Skål för det!
-För Valeria. -För Valeria!
Tack.
Och för mitt nya kontor.
-Va? -Va?
Ni får ha era hem ifred. Jag hyr en del i ett kontor.
-Va? -Heja dig!
-Ja! -Grattis.
Grattis.
Ett ögonblick.
-Vi har verkligen mycket att fira. -Nästa skål är för…
Det här!
-Aldrig. -Nej.
-Jo! -Nej, är du förlovad?
-Ja. -Förlovad!
-Är du förlovad? -Ja.
-Carmen. -Jag vet.
-Herregud! -Kom hit!
-Herregud. Ännu en vän gifter sig. -Vi börjar bli gamla.
Precis så här kände jag när jag fick veta att Titanic är 20 år.
-Det är den inte. -Den är från 1997.
Varför firar du inte med Borja?
Jag kan fira med Borja resten av livet.
Din första roman blir bara en succé en gång.
-För Carmen. -För Carmen.
För er. Jag älskar er alla så mycket.
-Jag också. -Jag också.
-Kom hit.
Du är förlovad.
Jag hatar er.
Herregud.
-Så… -Seriöst? Slutar det nu?
Otroligt.
-Det måste firas. -Du och din OCD.
Kom, så firar vi!
Vi dansar conga.
Bröllops-conga!
Ibland är det svårt att ta avsked av en historia vi älskar.
Tomheten man känner när en bok är slut, eller när eftertexterna rullar.
Det gnagande hålet en serie lämnar efter säsongsfinalen.
WIEN - BOKA BILJETT
Vi avslutar nämligen inte bara ett kapitel.
Vi tar farväl av en del av oss som försvann, som flög sin väg,
som förändrades.
Och den där känslan, även om man inte ville få den,
även om man inte inser det,
innebär början på ett nytt kapitel.
KAPITEL 1
Undertexter: Jessika Johansson