EN NETFLIX-SERIE
EN MÅNED SENERE
BEDRAGER, DET NYE LITTERATURFÆNOMEN
VENNER FOR EVIGT - SE, HVAD JEG LIGE SÅ.
Alt er klar. Der mangler kun plakaterne.
Bare rolig, alt er i orden.
Ja, overslaget er det samme.
BASERET PÅ ROMANERNE AF ELÍSABET BENAVENT
"Et uventet hit." "Millennialgenerationens stemme."
"Bogen, alle taler om."
-Se lige salget. -Lad mig se.
Næsten en halv million solgt.
En halv million? Men det er…
Et hit, Valeria.
Vi må udnytte det.
Hvad med en forfatter-oplæsning i en stor boghandel?
Med pressen kan det blive et stort event.
-Nej. -Hvorfor ikke?
Måske er en intim læsning bedre, noget småt.
Okay, det lyder godt.
-Det er din bog, du bestemmer. -Jeg har den perfekte eventplanlægger.
Storartet. Har du brug for andet?
Kun hvis du har en ny hånd.
Du får det svært på bogmessen.
Endelig.
Min underskrift begyndte at ligne en læges.
Jeg må gå.
Jeg sender et bud. Skal de også tage din søsters?
Nej, dem vil jeg gerne selv levere.
De er ikke så tunge.
Fuck!
-Víctor. -Millennialgenerationens stemme.
Tillykke.
Tak.
JEG DØR EFTER AT FJERNE DINE LAG
-Hvordan går det? -Godt.
Og dig?
Også godt.
Hvad med at få en drink og snakke?
-Jeg har ikke set dig siden, du ved… -Jeg ved ikke, Víctor.
Vi bør fejre at møde hinanden.
Så hvorfor holdt du op med at drikke te?
Kun efter klokken 12.
For meget te gør mig ør, og jeg skal fokusere for at skrive.
-Selvfølgelig. -Ja.
-Har du læst den? -Nej.
Jeg prøvede, men det udløste for mange minder.
-Jeg må gå. -Men vi har lige fået vores drikkevarer.
Undskyld. Sagen er…
Víctor, vi ved, hvordan det går.
Jeg ved, hvad der sker, hvis jeg ikke går nu.
Ville det være så slemt?
Jeg må gå. Ja.
Val.
-Lad mig hjælpe dig. -Nej.
Jeg klarer det selv.
Undskyld.
Tak for urteteen.
Den står her, og den her…
Skat.
Er du vågen?
-Hvad sker der? -Intet.
Jeg tænkte, vi kunne lave noget særligt i dag
for at fejre vores første måned sammen.
-Hvad? -Vi kan blive her.
Bestil takeaway, tag et varmt bad.
-Se en film sammen i sengen. -Det gør vi hver dag.
Ja, skat, det ved jeg.
At se den nye sæson af RuPaul for tredje gang,
mens du savler på puden, er ikke min idé om romantik.
Ja.
Sagen er, at jeg har planer i dag.
-Nå. -Med min mor.
-Med din mor? -Ja.
-Med min mor. -Hvilke planer?
-Løbe ærinder for hende. -Hvilke ærinder?
Ærinder…
Mor-ærinder.
Ja.
Men det kan vi gøre en anden dag.
-Vi har mange dage foran os. -Ja, masser.
Jeg ringer og hører, hvad pigerne laver.
Ja, du kan lave noget med dem.
-Jeg smutter. -Men…
Skal alt det være her?
Ja, hvorfor?
Stuen ser lidt rodet ud.
Men okay…
Farvel.
-Hvad vil du? -Mig? Intet.
-Jeg må ikke arbejde her mere. -Hvad?
Nej.
Smider du mig ud, forstår jeg.
-Jeg går fra hus til hus og stjæler Wi-Fi. -Værsgo.
Har jeg fået en dedikation?
"Til Nerea, mit frygtløse ideal."
"Tak, fordi du lærte mig at gå min egen vej."
"Tak, fordi du organiserede min boglæsning og sagde ja uden tøven."
Det er løgn.
Hallo?
Puri?
Nej, jeg troede, han løb ærinder med dig.
Jeg ved ikke, mor-ærinder.
Åh, nej.
Jeg må have blandet dagene sammen.
Ja, selvfølgelig. Jeg siger til ham…
Farvel.
Jeg kan ikke hyre et firma. Det skal være dig.
Du er min bedste ven. Går det galt, tilgiver jeg ikke mig selv.
Hvad kan gå galt?
Jeg vil have noget enkelt og småt.
Godt, du er her. Min mave knurrer.
Intet, du gør, kan gå galt.
Jeg vil bare have noget…
Du kan ikke afvise et job.
Er der ikke et kodeks, der tvinger dig til at sige ja?
-Jeg er eventplanlægger, ikke læge. -Hvorfor vil du ikke?
Det er en stor mulighed. Sig noget.
Carmen.
-Nerea, hjælp hende. -Nej.
-Jo. -Nej.
Kom nu.
Hvad hvis vi bliver uenige? Jeg vil ikke blande forretning og venskab.
Gør du det ikke, beder jeg Chus aflyse oplæsningen.
Lad nu være. Det er din første roman.
Val drikker havremælk, den er sødere.
Se? Ingen kender mig bedre end dig.
Du skal gøre det.
-Du gør det. -Det sagde jeg ikke.
-Hørte du mig sige ja? -Nej, men jeg så det i dine øjne.
Mine øjne?
-Du gør det. -Jeg sagde nej.
Gider I to godt holde mund?
Hvad er der galt?
Min kæreste er træt af mig
og opfinder undskyldninger for at undgå mig.
Fuck.
-Carmen. -Hvad?
-Det passer ikke. -Jo, det gør.
Det passer sgu.
Hvorfor?
Dani, jeg er der næsten.
Jeg kommer så hurtigt, jeg kan. Prøv at løbe i hæle.
Undskyld.
-Jeg ventede i 20 minutter. -Undskyld.
Jeg kunne ikke komme før.
Du ser flot ud, din trold.
Jeg er flot.
Jeg nåede ikke at få et program.
Godt.
Hvorfor det?
Bliv.
Gør det for mig.
-Hej. -Hej.
-Víctor Andradas? -Ja.
Den er til dig. Skriv under her.
Tak.
Du kunne ikke forstå mig, for jeg forstod stadig ikke mig selv.
Nu ved jeg, hvem jeg er. Og ønsker dig alt godt.
Valeria.
-Jeg vil lykønske hende. Vil du med? -Jeg blev til koncerten, det er nok.
-Kør mig i det mindste derhen. -Godt forsøgt, men jeg falder ikke i.
Gulvet er helt fladt.
-Jeg hilser fra dig. -Nej.
Okay, det gør jeg.
-Hør her. Jeg har noget til jer. -Hvad?
-Jeg håber, I kan lide dem. -Hvad er det?
-Julekalendere! -Jeg elsker den.
-Det minder om min barndom. -Så juleagtigt.
Jeg har altid syntes, de kalendere var fjollede.
Virkelig? Det er chokolade, vil du ikke have den…
Giv mig den.
-Jeg synes stadig, de er fjollede. -Du er Grinchen med krøller.
Lola, var du til koncert?
Nej. Eller, jo.
Ja.
Det var min mors.
Hør nu.
Jeg kom, fordi min bror narrede mig.
Men du blev?
Ja, jeg blev.
Jeg blev, fordi jeg har det bedre, efter jeg slog op med Sergio.
Og jeg føler, at jeg har styrken til at håndtere det hele.
Og det er alt.
Ja, men bare at du vil tale med hende er et stort skridt.
Jeg sagde ikke, jeg ville tale med hende.
Men du tænker på det.
Det er nok. Lad os få noget vin, allesammen.
-Ja, mere vin, tak. -Der er næsten intet tilbage.
Den er rigtig god.
Se, en stjerne. De er lækre.
-Carmen, er du okay? -Hvad?
Du talte ikke med Borja, vel?
Jeg ved ikke hvordan.
Tal med ham og sig, at for at det skal fungere at bo sammen,
skal man lære at udtrykke sine behov uden at lyve.
Hallo?
Val, er det dig?
Det er succesforfatter-effekten. Jeg lyder helt fornuftig.
Víctor havde ret. Du har forandret dig.
Talte du med Víctor?
-Hvorfor sagde du intet? -Det var intet…
-Du har ikke set ham længe. -Heller ikke jeg. Jeg er hans ven.
Det var kort. Vi stødte på hinanden og…
Hvad sagde han?
Han sagde, du virkede anderledes
på en god måde.
At mødet var høfligt og diplomatisk.
Men jeg tror, det endte som en onanifantasi.
-Lola! -Hvad?
Hvad gjorde du, da du kom hjem?
Nej, jeg vil ikke vide det.
Hvad sagde jeg?
Må jeg få nummer 15? Det er praline, jeg elsker det.
-Jeg spiste min. -Hov.
-Giv hende din. -Kom nu.
Nummer 18?
Har du den stadig?
Du tænker på Víctor, ikke?
Vi kyssede for første gang i det rum.
Der er sket værre ting derinde.
Vi sov her også den nat, jeg gik fra Adrián.
Ja.
Jeg havde sex Borja for første gang på dit badeværelse.
-Det er sandt. -Ja.
Jeg gjorde det med Olga på vaskemaskinen.
-Hvad? -Undskyld mig!
Med centrifugen? Ligesom…
Det er lettere at sige, hvor jeg ikke har haft sex.
-Det er helt sikkert. -Ved du hvad?
-Jeg burde få royalties. -Hvorfor?
Halvdelen af bogen foregår i min lejlighed.
Det er sandt.
Vent. Hvorfor holder vi ikke oplæsningen her?
-Hvad? -Ja.
Lola har ret. Halvdelen af bogen udspiller sig her.
-Må jeg det? -Selvfølgelig.
Kan vi?
Det kan vi godt, men det er usædvanligt i en lejlighed.
Jeg kan lide det. Det er intimt og anderledes.
Ja, præcis.
Jeg overvejer det. Jeg sagde ikke ja.
-Hørte I…? -Lidt.
-Hørte I mig sige ja? -Kom nu, stop.
-Lad os få en drink. -Okay.
-Min mund er tør. -Jeg tager min kalender med.
Du må gøre mig en tjeneste.
Jeg vil invitere en helt speciel person.
Hej.
Briefingen tog tre timer.
Men det er gjort nu.
-Du får rapporten tidligt. -Godt.
Det kan også betyde klokken 11.
Fantastisk, Borja.
Hvad er der?
-Jeg ved det med din mor. -Hvad er der med hende?
-Hun ringede. -Til dig?
Jeg ved, du ikke hjalp hende.
-Hvornår? -I går, Borja.
I går.
Siden hvornår er I to venner?
Hvis du ville være alene, kunne du have sagt det.
Jeg behøver ikke forklare mig.
Så behøver du heller ikke lyve for mig.
-Jeg løj ikke. -Ikke?
-Nej. -Jo, du gjorde.
-Nej. -Nej?
Jeg kan forklare, okay?
Om eftermiddagen skulle jeg bare…
Gennemroder du mine ting nu?
Bordpladen er beskidt, din taske blev beskidt.
Til helvede med det her.
Vil du spille?
Nej.
Jeg kom for at fortælle dig,
at din koncert var fantastisk.
Jeg var glad for at se dig.
Hvad synes du?
Det er mærkeligt.
Da du begyndte at spille,
holdt jeg op med at se min mor og så en kunstner.
Du kan se mere end én ting. En mor, en kunstner, en eks.
En glad kvinde, en deprimeret. Jeg er alle de ting.
Jeg ønskede ikke, du skulle lide.
Men jeg nægter at føle mig skyldig, fordi jeg ville være mere end én ting.
Jeg må gå.
Jeg har tid før koncerten. Lad os få en drink.
Jeg kan ikke.
Jeg ville bare fortælle dig det.
Lola.
Vil du fortælle mig andet, er jeg her.
-Hej. -Hej.
Efternøleren afsluttede endelig noget.
Vi er så stolte.
Du ser smuk ud.
-Hej, skat. -Hej, far.
Det sted, vi skal hen…
Læser de din bog?
Det er det, en læsning er.
Ja, men…
-Hele bogen? -Nej.
Det ville tage timer.
Er I sikre på, I vil med?
-Ja. -Naturligvis.
Selvfølgelig vil de det.
-Selvfølgelig. -Lad os komme afsted.
-Vi kan ikke alle være i elevatoren. -Okay, vi kører ned.
Fantastisk.
Jeg er glad på dine vegne.
Men de forventer ikke, at din bog vil være så informativ.
Så informativ.
-Okay. -Giv dem en chance.
Er du klar?
Ja?
-Lad os gå. -Ja.
Et øjeblik.
Frakke, nøgler. Lad os gå.
Hej. Hvordan går det?
-Kom så. -Du gør det godt.
-Valeria. -Hej.
Kvinden der er leder i vores mexicanske afdeling.
Giv hende et stort smil.
-Hej. -Guadalupe Barandela. Valeria Férriz.
-Vil du have en? -Nej.
Jeg er ikke sulten, tak.
Se på hende.
Stakkel. Hun leder efter Víctor alle vegne.
-Kommer han? -Jeg aner det ikke.
Han har været sær på det sidste. Alt kan ske.
Det kræver en skål.
-Jeg henter noget mad. -Jeg troede ikke, du var sulten.
-Carmen… -Jeg taler med Vals forældre.
Tag den, jeg kan ikke…
Er du Maximiliano?
Er du genert? Jeg kan lide genert fyre. Jeg bider ikke.
-Så dukkede hun op og… -Hav mig undskyldt.
Den pære driver mig til vanvid. Den flimrer.
-Det distraherer mig. -Det er lige meget.
-Ingen bemærker det. -Sikker?
-Ja. -Jeg vil gerne i gang.
-Nu? -Ja.
-Det hele går godt.
-Kom så. -Okay.
Jeg har aldrig læst for så mange. Bogen er ret intim.
Ja.
Det stinker.
Havde du bare hyret en planlægger, der kender dig.
Hvad forventede du?
Jeg har tænkt på alt.
-Hvad? -Stol på mig.
Stille, tak.
-Godaften. -Lola, det er nok.
Og tak, fordi I kom til denne unikke læsning af Bedrager.
Udgivere tager ofte æren for,
at opdage en ny forfatter, som så bliver en succes.
Men sådan var det ikke her.
Valeria risikerede alt for sin roman.
Vi kom til senere.
Vi har kun trykt den.
Valeria, tusind tak, fordi du stolede på dig selv først
og på os bagefter.
Valeria Férriz.
Jeg kan ikke lide at tale om mig selv,
selvom jeg udgav en bog om mit liv.
Så jeg vil bare takke jer alle, fordi I holdt mig ud,
støttede mig,
og frem for alt elskede mig.
Tak.
Valeria udtrykker sig på to måder.
Hun skriver og sender uendelige talebeskeder til vennerne.
Men det er svært for hende at tale offentligt.
I aften vil nogle af os, der kender hende bedst,
låne hende vores stemmer.
"Carmen tog ikke lang tid."
"Da jeg åbnede døren, snakkede hun og Borja og grinede."
"De klædte hinanden."
"Jeg var ikke overrasket over, hvordan Borja så ud."
"Han var som jeg forestillede mig, men uden Bogart-hatten."
"Han virkede som en ret normal fyr."
"Lola greb et glas syltede agurker og drak af lagen."
"Det var et mirakel, jeg ikke kastede op."
"Så bøvsede hun, tørrede munden med hånden og fortsatte med at tale."
"Nerea og jeg har været venner i årevis."
"Vi mødtes på biblioteket."
"Det var et sært sammentræf,
der gjorde to personer uden noget til fælles uadskillelige."
"Vi var klare modsætninger,
men fra det øjeblik hang vi sammen som ærtehalm."
Tillykke.
Det er første gang, jeg er væk fra hende.
-Jeg kan ikke holde op med at se på hende. -Ja.
Jeg er blevet en af de mødre, jeg plejede at kritisere.
Det er første gang.
Antager jeg.
I begyndelsen føler du dig skyldig.
Men senere vil du nyde at gøre ting alene.
Det håber jeg,
for når jeg taler om hende, bliver mine ammeindlæg våde.
Gider du lige?
Selvfølgelig.
Sagen er, at til fødselsforberedelse lærer ingen dig om skyldfølelsen.
Nogle dele af moderrollen er naturligvis smukke.
Men det har også sine ulemper.
En af dem er usynlighed.
Når du tager hende med i parken, kalder alle dig "Mars mor",
men glem ikke, at du stadig er Rebeca.
Det er jeg.
Hvis du ikke er usynlig, bliver din datter det heller ikke.
-Du er heldig, din mor har lært dig det. -Ja, det er jeg.
-Det er jeg vel. -Nej.
-Nej?
Mælken sprøjter, når jeg er følelsesladet. Hvor kan jeg pumpe?
Derinde.
-Tak. -Det var så lidt.
Hej.
-Du kom. -Ja, jeg er lidt forsinket.
-Undskyld, jeg gik glip af læsningen. -Bare roligt. Det gik godt.
Tak, fordi du inviterede mig… og Lucía.
-Jeg er glad for, du har det godt. -I lige måde.
Det er utroligt, hvad du er i stand til.
Undskyld, jeg ikke var der, som jeg burde.
Jeg ville være sammen med dig, men kunne ikke sige det.
-Okay, men nu… -Ja.
Ja, det ved jeg. Det er for sent nu,
men jeg måtte sige det.
Tak.
Hun leder efter dig.
Jeg henter Olga.
-Okay, jeg går. -Ja.
-Vi ses. -Ja.
Hun er for hippieagtig til dig.
-Miriam. -Det er længe siden, skat.
Hvilken overraskelse.
Hvordan fik en snobbet advokat som dig så god smag?
-Jeg har en eventplanlæggers sjæl. -Så hør her.
Du mangler en tjener. Han knalder din ven.
Og om fem minutter mangler du toiletpapir.
Der er mange svage blærer til den her fest.
Hvad arbejder du med?
Administrator på deltid, men jeg er altid snarrådig.
-Arbejder du? -Helt ærligt, nej.
Hvor mange piger som mig tror du har et kontorjob?
Men det er okay.
-Et øjeblik. -Ja, tag du dig af det.
Gå ikke ud på badeværelset. Læg de kondomer.
Hvad taler du om?
-Du er fuld. -Nej.
Det var perfekt. Hvad skulle jeg gøre uden jer?
-Skrive en kedelig bog. -Det var din dag. Den skulle være perfekt.
Ja, men ikke alle er her.
Hvorfor ringer du ikke til Víctor?
Víctor?
Så ved du, om han kommer eller ej.
-Víctor er ikke inviteret. -Nej.
Hvem ledte du så efter?
-Mig? -Ja.
Se der.
Et øjeblik.
Undskyld mig.
Den tager jeg.
-Jeg kan vente med at få sex. -Kom.
-Hej, søger du nogen? -Jeg troede, du var gået.
Det var jeg.
Men jeg kom tilbage. Det har jeg gjort i et stykke tid.
Tak, fordi du prøvede.
Jeg forventede ikke en invitation efter sidst.
Det var intenst.
Det, jeg sagde til dig…
Det må have været smertefuldt at læse. Det er jeg ked af.
Jeg må hellere accepterer det. Jeg hørte, det er en bestseller.
-Jeg kan ikke høre. -Stille, de hører os.
Vi vidste ikke, I var her.
-Hej. -Vi fik lidt frisk luft.
-Vi går ind igen. -Ciao.
Jeg er virkelig ked af det, jeg sagde til dig.
Vi fortjente en bedre afsked.
Især nu.
-Jeg forlader Madrid. -Hvad?
Jeg landede et projekt et andet sted og… Mit liv her er ikke ligefrem…
Vil du med op?
Jeg så dine forældre og din søster, så jeg vil helst ikke…
Så det her er farvel.
Farvel, Val.
Farvel, Adri.
Adri!
Tak for alle årene.
Det var…
At lære sammen var smukt, ikke?
Ja.
Pas på dig selv.
I lige måde.
-Farvel. -Farvel.
Det er tid til dessert.
Og få nogen til at fikse den pære.
Tak.
-Nerea. -Ja?
Tillykke.
Da Valeria fortalte mig, at det var i nogens lejlighed,
-forventede jeg ikke det her. -Hvad forventede du?
En børnefødselsdag,
men med en erotisk roman i stedet for en tryllekunstner.
I næste uge har vi en introduktion af Bruno Aguilar,
forlagets nye forfatter.
Her, så du kan lave research.
Vil du hyre mig…
Gør det så godt som i dag, så hyrer vi dig til alle vores events.
Tak.
I har en fantastisk datter.
Tak.
Det er svært at finde en fra den generation,
der taler så frit om sex og fokuserer på kvindens nydelse.
Ja.
Har du et øjeblik?
-Tja… -Ja.
Jo, hun har.
-Undskyld mig. -Skål for Valeria.
Skål.
-For Valeria. -Skål.
Ved I, hvad mit yndlingsafsnit er?
Oralsex i kapitel ni.
-Du er forvirret. -Mig?
-Jo. -Du vil ikke bo sammen med mig mere.
-Bare sig det. -Carmen.
Bliver jeg såret? Ja, selvfølgelig. Men kommer jeg over det?
Ja. Det gør jeg. Om du kan lide det eller ej.
-Carmen! -Hvad?
Jeg ville fri til dig.
Hvad?
Jeg hjalp ikke min mor. Jeg købte en ring.
Og ringen lå i min taske.
Planen mislykkedes.
Det skulle være derhjemme med levende lys. Som det bør være.
-Sådan forestillede jeg mig det. Ikke her. -Ja.
-Ja hvad? -Ja.
Ja.
Jeg siger ja.
-Ja? -Selvfølgelig vil jeg giftes med dig.
-Vent. -Hvad er der?
Lad os gøre det rigtigt.
Okay.
Nej, her…
Vil du gifte dig med mig?
Ja.
Ja, selvfølgelig.
-Hyg jer. -Tak.
-Farvel. -Farvel, far.
-Tillykke. -Tak.
-En gang om ugen. -Okay, jeg ringer.
-Smukt. -Farvel.
Valeria, jeg går.
-Tak. -Tillykke.
-Det var en stor succes. -Ja.
Og hvis du vil, kan vi gøre det igen.
Jeg ville ikke sige noget, men du skal straks starte på anden del.
-Vi snakker kontrakt i morgen. -Godt.
Fortsæt sådan her.
-Du har en lovende fremtid som forfatter. -Virkelig?
Jeg har en lovende fremtid som forfatter.
-Hvad sker der? -Det vidste vi allerede.
Jeg skal skrive anden del.
Du godeste!
Lad os skåle.
-For Valeria! -For Valeria!
Tak.
Og for mit nye kontor.
-Hvad? -Hvad?
Ikke mere nasseri. Jeg har lejet en kontorplads.
-Hvad? -Godt gået!
-Ja! -Tillykke.
Tillykke.
Et øjeblik.
Vi har virkelig meget at fejre.
Næste skål er for…
Det her!
-Det er løgn. -Nej.
-Jo. -Er du forlovet?
-Ja. -Forlovet.
-Er du forlovet? -Jeg er forlovet.
-Carmen. -Ja, ikke?
Du godeste!
Kom her!
Du godeste! Endnu en gift ven.
Vi er ved at blive gamle.
Det synes jeg også, da jeg opdagede, at Titanic er over 20 år gammel.
-Nej, den er ikke. -Jo. 1997.
Hvorfor fejrer du ikke med Borja?
Jeg har hele mit liv at fejre med Borja.
Din første roman sker kun én gang, ikke?
For Carmen.
For jer. Jeg elsker jer så meget.
-Også mig. -Også mig.
-Kom her.
Du er forlovet.
Jeg hader jer.
Du godeste.
-Altså… -Seriøst? Nu stopper den?
Utroligt.
-Det kræver en fejring. -Dig og din OCD.
Kom, lad os fejre det!
Så danser vi conga.
Bryllups-conga!
Nogle gange er det svært at slippe en historie, man elsker.
Den tomhed man føler, når en bog slutter,
eller når rulleteksterne starter.
Det irriterende hul en serie efterlader, når en sæson slutter.
WIEN - BOOK BILLET
Fordi vi afslutter ikke bare et kapitel.
Vi siger farvel til en del af os, der fløj væk og ændrede sig.
Og den uønskede følelse,
selvom du ikke indser det,
markerer begyndelsen på et nyt kapitel.
KAPITEL ET
Tekster af: Anja Molin