EN NETFLIX-SERIE
BEDRAGER, DEL TO - AF VALERIA FÉRRIZ
LÆKKER LEJLIGHED VED PRADO-MUSEET
…ADRIÁN OG JEG DØDE LANGSOMT.
VI ORGANISERER DIT EVENT
-Det er prik-til-prik. -Det er en pik.
Se.
-Åh, gud. -Lækkert.
-Kan du vente et øjeblik? -Vent, jeg vil have et stykke.
-Piger, venligst. -Det ser så godt ud.
-Åh, gud! -Wow.
-Se. -Spidsen af mit faldt af.
Lad os nu se.
Lækkert.
-En otter. -Vent.
Syv et halvt.
-Otte fra mig også. -Tak.
-Virkelig? -Seks.
For meget løg.
Had ikke på løg. Du trækker os ned.
For at finde Madrids bedste omelet må vi være kræsne.
-Men… -Se.
Se på den.
Den kigger på dig.
Seks et halvt.
Okay. Årets "omelet-udfordring" er officielt begyndt!
Hvad en omelet har forenet, kan intet løg dele.
Var det rettet mod mig?
Se mig i øjnene, når du skåler.
BASERET PÅ ROMANERNE AF ELÍSABET BENAVENT
-Det ser lovende ud. -Fire stykker, tak.
Jeg gi'r. For min nye lejlighed med Borja.
-Fandt I en? -Næsten. Vi ser den første i dag.
Burde I ikke se flere først?
Jeg skal ikke se flere omeletter for at vide, at det er den bedste.
Det samme gælder lejligheder.
Nej, for helvede.
Pis. Det sker ikke med min lejlighed.
Og hvad med dig, frk. "fri som fuglen"?
-Har du set Carlos? -Ja, i mandags.
Miguel tirsdag. Dani torsdag.
Javi fredag og så Dani igen.
-Hvordan gør du det? -Det er hendes røde adressebog til.
Jeg sladrer ikke, fordi jeg har klasse.
Men omeletten er ikke det bedste, jeg har haft i munden i denne uge.
Vi spiser.
Ja da. Du og Olga strikker bare.
-Jeg har ikke set hende længe. -Hvad er der sket?
Jeg har haft travlt, siden jeg blev freelancer.
Hun har også travlt. Vi har ikke talt sammen.
-Jeg har brug for mere øl til den omelet. -Den er tørrere end mig.
Det er svært at starte min nye roman, og det stresser mig.
Når jeg er stresset, kan jeg ikke skrive, og ikke at skrive stresser mig.
-Vi forstår. -Som freelancer kan jeg hjælpe.
-Du har været freelancer en uge. -Du er ikke så organiseret.
Tag den!
Du må have arbejdstid for at arbejde hjemmefra, som på et kontor.
Sæt en alarm hver dag.
-Men før kl. 10. -Helt ærligt.
Motion er godt til at rense sindet.
-Vi kan løbe. -Mig og motion…
Jeg har stadig ondt fra flagermus-yogaen.
-Virkelig? -Lav en tidsplan.
-Frem for alt, skriv ikke i pyjamas. -Hvorfor?
Skifter du ikke straks, har du den på hele dagen.
Du skal forpligte dig.
Kun omeletter er gode halvfærdige.
-Så tør. -En omgang til.
Skat, har du set det?
Udsigt over hele Madrid. Der er Torrespaña.
-Ser du? -Ja.
Udsigten er fantastisk.
Det er en meget rummelig lejlighed med masser af naturligt lys.
-Den vender mod gaden. "Rummelig" er mit kodeord.
Den så større ud på billederne.
-Skat. -Nej, den gjorde ej.
Se! Den har to vaske, ikke en.
Ser du?
Der er små fugle.
-Er her centralvarme? -Ja.
Nej, undskyld. Naturgas.
-Det er virkelig dyrt. -Kom nu, skat.
Og køkkenet er ikke gemt i et skab.
Ja, det er stort, men hvem skal gøre det rent?
Der er også et telefonstik i alle rum og tre i stuen.
Fedt! Hvis det var 90'erne, da folk brugte fastnet.
Borja.
Prisen er som fortalt, plus to måneder i kommission.
To måneder? Skal vi betale dig for at vise os lejligheden?
Nej, det er ikke den rette.
Okay, hør.
-Kan vi tale sammen? -Ja da.
Undskyld os et øjeblik. Tak.
Du sagde, du kunne lide lejligheden, da du så annoncen.
-Men der er en stor udbetaling. -Ja.
Lad os tænke over det et par dage.
Den er udlejet om et par dage.
Vi finder en anden.
En lejlighed magen til er svær at finde til den pris.
-Ser du? -Vi har kun set én.
Du kan mærke, når det er den rette.
Må jeg tale privat med hende?
Hvorfor? Så du kan blive ved med at klage? Jeg gider ikke.
Beklager, at vi spildte din tid.
Jeg skal på arbejde. Vi tales ved.
Sagde jeg noget forkert?
Vil du se garagen eller…?
Fatter du intet?
-Hej. -Kan du lægge det væk for mig?
Se, hvem der endelig kom.
-Det er ikke fair. Jeg ringede til dig. -Efter du ignorerede mig i dagevis.
Jeg sms'ede, at jeg havde travlt.
Nu har jeg travlt med arbejdet.
-Vent. Lad mig forkla… -Timen starter. Find jeres ting.
Vi laver et stilleben.
Vi bruger akrylfarver, okay?
Vi begynder med blyant.
Kan du huske, hvad jeg sagde i sidste uge?
Få varmen lavet. Det er som Lapland herinde.
Ja, det ved jeg.
Det haster ikke. Det er derfor, vi bor ved Middelhavet.
Okay.
Hvordan går det med roman nummer to?
Dårligt.
-Det er sikkert ikke så slemt. -Jo.
Nej, Lola.
Nej.
Kig ikke. Lola.
-Jeg ved, hvordan du er. Kig ikke. -"Bedrager, del to."
Det er en lortetitel. Jeg håber, begyndelsen er bedre…
Har du kun skrevet titlen?
Ja.
-Men… -Jeg har skriveblokering.
Val, du kunne have skrevet et afsnit, datoen, hvad som helst.
Jeg ved ikke, hvad jeg vil skrive om.
Denne roman skal handle mere om mig og mindre om folk i mit liv.
Har du talt med Víctor?
-Ikke siden mit skænderi med Adrián. -Helt ærligt…
Jeg ved ikke hvorfor, men når vi er sammen…
Jeg ved ikke, jeg føler mig lille.
Endnu mindre.
-Val. -Ja, det er min skyld.
Jeg har altid vidst, hvad Adrián ville, og hvad Víctor ikke ville.
-Men i mellemtiden… -Du lader mænd føre. Klager konstant.
Du må finde ud af, hvad du vil.
Jeg klager ikke.
Du må tale med Víctor.
Jeg elsker jer begge og ser jer gerne sammen, men…
Måske er I ikke det samme sted.
Jeg skal tisse.
Kom ind.
Jeg købte te til dig.
-Jeg håber, det varmer dig op. -Tak.
Jeg er ked af det med Adrián.
Men jeg er endnu mere ked af, hvordan jeg reagerede overfor dig.
Det gør ikke noget.
Du har været igennem meget på kort tid. Det er normalt.
Derfor ville jeg tale med dig.
Sagen er, at udover det, Adrián sagde til mig, har jeg tænkt.
Også mig.
-Virkelig? -Ja.
Okay. Det er bare,
hvis jeg er ærlig overfor mig selv, tror jeg, det, vi har brug for, er…
Nøgler?
Nøglerne til mit hus.
Til dig.
Sig noget.
Det er bare…
Det forventede jeg ikke.
Jeg har aldrig givet mine nøgler ud før. Du er den første.
Men jeg ville ikke…
Jeg ved ikke, om jeg kan give dig alt, du ønsker, men…
Jeg vil gøre, hvad jeg kan.
Nå?
Tager du dem?
-Nej. -Nej.
Hvad?
DU SÅ SÅ SØD UD, AT JEG IKKE VILLE VÆKKE DIG.
P.S. ER DU VIRKELIG?
Piger! Hvem vil have morgenmad hos Víctor?
-Spild ikke. -Nej da.
Jeg har et problem.
-Jeg tager dem. -Pas på, de er varme.
-Kom ind. -Hvad er der sket?
-Det er koldt ude, ikke? -Hej.
-Kom ind. -Det er så varmt herinde.
Wow.
Mine forventninger til en ny lejlighed er i top nu.
Hvorfor er du her alene?
Hvad?
Jeg flytter ikke ind hos ham.
Det er for at få mig til at føle mig mere hjemme.
Surprise! Du lader ham tage føringen.
Nej, sådan er det ikke. Det er ikke bare nøgler.
Det er en åben dør.
Måske er det begyndelsen.
Du er indbegrebet af styrke, Val.
Hvem bekymrer sig om alt det "find dig selv"-nonsens?
At fortryde er bedre end at tænke "hvad nu hvis".
-Hvad er det? -Det er noget, Víctor altid siger.
Val viser personlighed ved at gøre det til sit.
Som mine venner kunne I være glade på mine vegne.
Begynd med at få dit eget slogan til dit krus.
Den er færdig.
Din første dag med hans nøgler, og det er som ud af en Tarantino-film.
Helt ærligt.
Her er den kop, du bad om.
Det er ikke sjovt. Jeg får aldrig den plet væk.
Du kan have menstruationslagner, ligesom undertøj.
Hånden op, hvis du aldrig har plettet et lagen med blod.
Løgner!
-Har du prøvet brintoverilte? -Hvad?
Vi kan bare erstatte dem.
-Hvad er mærket? -Lad os se. Her.
Tre hundrede euro?
Jeg må hellere komme videre med min roman.
Bare skriv datoen.
Hvem fanden bruger lagner til 300 euro?
Du sover, når du bruger dem.
Han er allergisk.
For at være sikker køber han de bedste lagner og undertøj.
Da han boede på mit hotel, vågnede han altid med udslæt.
-Det var skørt. Stakkels fyr. -På dit hotel?
Hvor som helst. Jeg sagde ikke "mit hotel".
Jo, du gjorde.
Undskyld.
Lola?
TO MÅNEDER?
TRE MÅNEDER?
Hvis jeg sagde, vi datede to-tre måneder, var du gået amok.
Datede I to eller tre måneder?
Det ved jeg ikke. Vi er ikke ti år gamle. Hvem tæller?
-Mig. -Og mig.
Nej, jeg gør ikke.
Jeg mener nej, og da hun fortalte mig om blowjobbet,
tog jeg det ikke pænt.
Tak.
Og derfor sagde du intet?
-Det gjorde jeg. -Nej.
Jo. Jeg sagde det dengang.
Ham, jeg mødte i Berlin. Det var dybere end bare sex.
Med tiden knaldede vi mindre, snakkede mere
og besluttede, at vi var bedre venner end elskere.
-Jeg flipper ud. -Der ser du. Et flip.
Det var ikke værd at fortælle. Først virkede det som en flirt.
Jeg ville ikke forvirre dig.
Så havde du ikke været sammen med ham.
Ja, og det var jo evigheder siden, ikke?
Ja, præcis.
Jeg er sikker på, at seksuelt er Lola mere som en amøbe for Víctor.
Netop.
Er der noget, der brænder?
-Koppen! -Jeg glemte den!
Pis! Jeg brændte mig!
-Godeftermiddag. -Hej.
-Nerea Bernal. -Ja.
-Hvor er Olga? -Deroppe.
-Tak. -Velbekomme.
-Hej. -Hvad laver du her?
Jeg arbejder.
Ja. Derfor meldte jeg mig til workshoppen.
-Hvad? -Jeg er din elev i dag.
Nerea, det er et avanceret kursus.
-Virkelig? -Ja.
Jeg har altid været god til at male.
-Her? -Ja.
-Din kittel. -Tak.
-Hej. -He…
Er du stadig sur over lejligheden?
-Jeg vidste ikke, det betød så meget. -Jeg var begyndt at pakke.
Kun en kasse. Jeg er ikke skør.
Jeg forstår ikke. Du sagde, du elskede billederne.
At det var det, vi ledte efter.
-Pludselig klagede du kun. -Min mor. Jeg ringer tilbage.
-Det handler faktisk om… -Ja?
Det er bare…
Jeg har høje standarder.
Nej, Borja. Se dig omkring, okay?
Det er ikke høj standard. Det sted var perfekt.
-Hvad er der galt? -Jeg har ikke fortalt mine forældre det.
-Nu forstår jeg. -Jeg må finde det rette tidspunkt.
Skal du have lov til at flytte ind hos kæresten?
Kom nu, du er 30, ikke 16.
Prøv at forstå. De er ved at være gamle. Jeg er enebarn.
Det er bare undskyldninger for ikke at bo med mig.
-Det er det. -Nej.
-Nej? -Nej.
Jeg må forberede dem på den slags nyheder.
Når de møder dig, vil de sikkert elske dig.
-Klart. -Ja.
Jeg er nødt til at gå.
Mor?
Ja, undskyld. Jeg er på vej.
Det er rigtig godt.
Måske kan du tilføje mere skygge her.
Og vær forsigtig med kurven her.
Men resten er godt.
Hvad synes du?
Ikke dårligt.
Det er anderledes.
-Du har ret, jeg var lidt fraværende. -Lidt?
Men du behøver ikke være vred.
Jeg vil være ærlig.
Dit maleri er noget lort.
Men der er noget godt ved det.
Du har taget en chance, selvom du intet aner.
Tak?
Du tog en chance med maleriet.
Du tog en chance på jobbet.
Vil du tage en chance med mig?
Jeg er her.
Nej.
Hold op med at undgå det.
Vær ærlig, Nerea.
Er det seriøst mellem os?
Fokuser på baggrunden. Det er nemmest.
Nej, vent.
Lad den koge i sin egen saft uden olie.
Hør lige kokken.
Virginia lærte mig det trick.
Virginia.
Din ven.
JALOUX?
USIKKERHED
Jeg fik min menstruation i morges.
Og…
…jeg plettede dine lagner.
Undskyld. Jeg lover at erstatte dem.
Så snart jeg får sparet op eller får et lån.
Du behøver ikke erstatte dem.
-Seriøst? -Selvfølgelig ikke.
Jeg brændte også en gryde med min menstruationskop på.
Har du også oversvømmet badeværelset?
Nej, men jeg væltede en flaske vin og et glas.
Og ødelagde krydderihylden, så der er intet peber, kanel og nelliker.
Eller ris.
Det var fuldt med glas.
-Ellers noget? -Nej.
Undskyld. Jeg er virkelig ked af det.
Vær ikke ked af det.
Men mind mig om at få en bedre indboforsikring.
Dit røvhul.
-Men nu holder jeg dig. -Ja?
Så du ikke ødelægger mere.
Forsigtigt.
-Hvad med laksen? -Du er laksen.
Han er god, ikke?
Men krum ryggen eller noget.
Sådan her.
Godt?
Ja, fint.
-Kom herop. -Okay.
Seriøst?
Det er et bælte, ikke et pengeskab.
Har du den?
-Skal jeg gøre det? -Ja.
Okay.
Missionærstilling?
-Jeg er skuffet. -Hold nu op.
-Hvad er der galt? -Intet. Det er ikke noget.
Jeg skal på toilettet.
Coitus interruptus.
Det er meget almindeligt. Det skete dog aldrig for mig og Víctor.
-Lad mig være. -Hvem, mig?
Jeg er din fantasi. Du må selv slippe af med mig.
-Fuck. -Jeg bliver vist.
Det er din skyld. Du burde have fortalt om Víctor tidligere.
Ja, for når jeg fortæller dig ting, reagerer du altid modent og rimeligt.
Du og Víctor er kun venner. Det sagde du, og jeg ved, det passer.
Jeg sagde også, jeg ikke havde følelser for Sergio,
og se nu.
Er du okay?
Jeg er træt. Jeg bør nok tage hjem.
Hvorfor går du? Har jeg sagt eller gjort noget?
Jeg føler mig overvældet.
Af min roman.
Jeg må tilbage til arbejdet.
Det er løgn. Hun har intet skrevet.
Kan du ikke skrive senere?
Vi tales ved i morgen.
Hvorfor bekymrer jeg dig?
Lad ham føre, som altid.
-Hvad laver du? -Undskyld.
Jeg tjekkede noget.
-Hvad? -Er du på vej ud?
Ja, jeg skal købe gaver.
-Jeg tager med. -Okay.
Det gjorde ondt.
Tja, undskyld.
Stav eller kanin?
Du har ret, hvorfor vælge?
Hey, da…
Da du var sammen med Víctor,
brugte du sådan noget med ham?
Tja…
Nej.
-Han bad mig aldrig bruge strap-on. -Du ved, hvad jeg mener.
Du er så mystisk omkring Víctor. Det er naturligt, at jeg er nysgerrig.
Du har end ikke fortalt mig, hvem der endte det.
Det var så længe siden. Jeg kan ikke huske, hvad vi lavede.
Prøv nu at forstå mig.
Du er en sexgudinde. Madrids Afrodite.
Mit sensuelle idol.
Jeg ved ikke engang, hvad den er til.
Det gør jeg helt ærligt heller ikke.
Val, det er ikke en konkurrence.
Når der er kemi, hvad mere har du så brug for?
Er jeg dum?
Meget. Det skyldes dit kronisk lave selvværd.
Men sexgudinde og Madrids Afrodite er sandt nok.
Se her.
Jeg håber, du en dag ser, hvad jeg ser i dig.
-Hej, Elena. -Hej.
Hvor er min Erika Lust og Lucie Blush-kollektion?
Du glemte det.
DU ER DEN BEDSTE MOR I VERDEN
Hej.
-Jeg er ikke interesseret. -Nej. Vent.
Jeg er Carmen.
Carmen?
Borjas kæreste.
Min søn har ingen kæreste.
Åh, undskyld.
Det er lejlighed 3B, ikke?
-Jo. -Okay.
Så har din søn en kæreste.
-Jeg ville vide det, jeg er hans mor. -Jeg ved, at jeg knepper ham.
Ikke?
Carmen.
Hvem er den pige?
Ja, hvem er jeg?
Det er… Carmen.
Kom ind. Sid ned.
Sæt dig ned.
Hvorfor er du så kræsen med lejligheden, når du bor her?
Jeg kan forklare.
Jeg glæder mig til at høre det.
-Vil du have kaffe? -Nej, mor, tak.
-Vil du have noget? -Ellers tak.
Okay, så. Lad mig høre.
-Okay. -Ja?
Undskyld, vil I have pestiños?
-Mums. Tak, mor. -Du ved, jeg elsker dig.
Tak.
Foretrækker du dette fremfor at bo med mig?
-Dette? -Nej, ikke det.
At bo som en teenager. Din mor kommer ind uden at banke.
-Jeg sætter vasketøj over. -Se, der er nogle sokker her.
-Og du kan også tage dem her. -Wow.
Okay, så.
-De er mine forældre. -Og jeg er din kæreste.
Har du prøvet dem?
-Tager du pis på mig? -Nej, de er lækre.
Puri.
Carmen.
Forestil dig at have den udsigt hjemme.
Ikke?
Hvorfor er andres billeder så gode, og jeg ligner altid lort?
Det er filtre.
-Hvem er den frækkert? -Víktors eks.
Nå, hans ven.
Hun er ikke så smuk.
Jeg ser ikke sådan ud, når jeg går.
Vil I fortælle mig, hvor vi skal hen?
-Vi har billetter til en koncert på Fula. -Surprise.
Du sagde, du var okay, men du virker nede.
Vi vil hjælpe.
Jamen tak.
Vi behøver ikke, hvis du ikke vil. Vi kan blive her og drikke.
Vi kan tage hen og se, hvordan det er.
Det vil muntre dig op. Du kan møde piger.
Eller vi kan tage hjem til mig og bestille pizza.
-Ja. -Jeg vil have carbonara.
Seriøst? Planen var at muntre Nerea op,
og nu gør du os alle deprimerede.
Hvad er der med dig?
Tja, jeg ved ikke, om Borja er klar til at binde sig.
Hør, hvis Borja ikke er klar til det, du vil,
når du er sådan en fantastisk kvinde, så burde du måske…
Hvad er der med dig?
Jeg indså, du har ret. Jeg har intet selvværd.
-Overfor Víctor er det endnu værre. -Ja.
-Synes I også det? -Ja.
Jeg ved, jeg er problemet.
Okay.
Jeg vil være sammen med Olga.
Jeg vidste det! Undskyld, fortsæt.
Jeg har fokuseret på forretningen og ignoreret hende.
-Nu er det omvendt. -Måske er hun bare såret.
Eller jeg kan ikke sige "Jeg elsker dig" eller "Jeg kan lide dig."
Fuck koncerten. Kom med mig.
-Wow. -Det er fantastisk!
Madrid er her.
-Kun et skridt væk er… -Tomrummet.
Jeg tog jer med for metaforen.
Var det ikke for drinksene?
Også det. Men vi er på et punkt i livet,
hvor vi må gøre et tillidsfuldt tankespring.
Hvad er der dernede?
Voksenlivet.
-Nej. -Det er ikke så slemt.
Piger, jeg bliver en sej, gammel dame, der rejser verden rundt
og finder sexede, pensionerede mænd.
Jeg vil være en elegant dame, der arrangerer seværdige fester.
Ja. Hvorfor ikke?
Så længe jeg ikke er som Borjas mor, er jeg glad.
Og dig?
Du godeste.
Víctor, du har en gæst.
Tak.
Et øjeblik.
-Sikke en overraskelse. -Du får dem her tilbage.
Mener du det?
Jeg behøver ikke at definere et forhold for at have det godt.
Det burde være modsat.
Jeg skal være okay.
Og jeg skal være alene.
Er du sikker?
Jeg er træt af alt det drama.
Også jeg.
Derfor er det bedst at stoppe med at gå i cirkler.
Farvel, Víctor.
Hallo?
OFFENTLIGGØR
HJEMMESIDEN ER OFFENTLIGGJORT
Olga, jeg kan lide dig.
Olga!
Olga?
Piger, jeg ved, hvilken gammel dame jeg vil være.
Jeg vil fortælle mine børnebørn om mine eventyr,
men aldrig holde op med at have dem.
Hvad så nu?
Så jeg overlader jer til jeres nye hjem.
-Mange tak. -Tak.
Jamen, tillykke.
Av.
Lampen!
Og mit hus er fyldt med bøger. Det ser vintageagtigt ud.
Og mange af dem
er skrevet af mig.
I vil ikke tro, hvem der har ringet.
Nej.
Pis!
Nej.
Kommer!
Jeg kommer!
Jeg har intet brød.
Og vin, jeg har kun rød, fordi jeg ikke drikker hvid,
men jeg har øl, hvis du vil have det.
-Eller vand, eller… -Bare rolig, Valeria.
Det tager ikke længe.
Vi har hørt om Bedragers succes.
Synes du stadig, det var en fejl at forlade jer?
Ja.
Men vi vil ikke begå den samme fejl.
-Vi vil købe rettighederne og udgive den. -I mit navn?
Bedrager, af Valeria Férriz.
Øjeblik.
Nå? Hvad siger du?
Ja. Et klart ja.
Er den god?
Det er en tier.
Tekster af: Anja Molin