‎UN SERIAL NETFLIX
‎Parcă sunteți…
‎- Plec, fetelor. ‎- Bine.
‎- Succes mâine! ‎- Doamne, chiar am emoții!
‎Totul va fi bine, nu-ți face griji. ‎Ești cea mai tare!
‎- Vă iubesc! ‎- Va fi bine.
‎- Anunțați când ajungeți acasă. ‎- Sigur.
‎- Un mesaj scurt. ‎- Da.
‎- Pa! ‎- Pa, fetelor.
‎Pa, scumpo!
‎- Și eu plec. ‎- Bine. Să ne scrii, da?
‎- Da. ‎- Bine.
‎- Bine. Du-te. ‎- Am plecat.
‎- Ce ai de gând să faci? ‎- Deja știi.
‎- Pa! ‎- Pa!
‎Ies de la serviciu la 02:30. ‎Poate vrei să ieșim la un pahar.
‎Poftim?
‎Scuză-mă!
‎Nu-mi răspunzi.
‎Bună! Te duc undeva?
‎Ce e? Ești timidă cumva?
‎Femeile pe care le-ai ucis sunt muza mea
‎Ce e? N-ai încredere în noi?
‎Arătăm ca niște răpitori?
‎Nu ai nicio scuză ‎Să acoperi un agresor
‎Intrusa e aici să te deranjeze
‎Unde te duci?
‎Nu contează că poartă fustă scurtă
‎Era dată cu ruj ‎Nu e mai puțin femeie
‎- Lasă-mă în pace! ‎- Idioată!
‎Târfă!
‎Nu e mai puțin femeie
‎PRIETENE PE VECIE: ‎AM AJUNS ÎN SIGURANȚĂ
‎NEREA: SUNT ACASĂ!
‎CARMEN: ȘI EU, FETELOR!
‎LOLA: ȘI EU. VĂ IUBESC, TÂRFELOR.
‎@CARMENCILLA97: TOCMAI AM AJUNS!
‎@LUCIÉRNAGA000: TOTUL BINE?
‎@LUCECILLA247: TOTUL BINE.
‎@AYELEN: AM AJUNS. ‎@LAURA: ACUM INTRU.
‎@MARIA: E LINIȘTE ÎN CARTIER. AM AJUNS.
‎@PAULA: AM AJUNS. XOXO.
‎@ALMA: AM AJUNS. ‎@MOUNTAIN: EU AM AJUNS, TU?
‎@CELIA: AM AJUNS. MERSI. ‎@ALMA: AM AJUNS. ANUNȚĂ CÂND AJUNGI.
‎@LAU: ACASĂ. ABIA AȘTEPT SĂ MĂ CULC. ‎@EVA: ACASĂ.
‎@ANELYS: SUNT BINE.
‎NU E MAI PUȚIN FEMEIE
‎BAZAT PE ROMANELE ‎LUI ELÍSABET BENAVENT
‎2.5 CRIZA
‎Cum poți fi atât chipeș dimineața?
‎- Sau am ochii încețoșați. ‎- Se poate. Mai dormi puțin.
‎Merg mai devreme ‎să pregătesc ședința de dimineață.
‎E în regulă. ‎Mă ridic și luăm micul dejun împreună.
‎- Mi-am băut cafeaua. ‎- Deja?
‎Nu iau micul dejun devreme.
‎Nu știam că te trezești devreme.
‎Dacă aș fi știut, ‎aș fi venit mai devreme ieri.
‎Nicio ședință ‎nu mă face să regret că ai venit aseară.
‎- Trebuie să plec. ‎- Sigur?
‎- Da! Valeria. ‎- Da? Du-te.
‎Pot să mănânc aici?
‎Nu sunt om până nu iau micul dejun.
‎- Sigur. Simte-te ca acasă. ‎- După aceea, merg acasă să lucrez.
‎Vânzările au crescut. E uimitor!
‎Încă nu-mi vine să cred ‎că sunt necunoscuți care-mi citesc cartea.
‎Dacă va continua așa, ‎ar trebui să încep al doilea roman.
‎Poate…
‎că ar trebui…
‎impostoareo!
‎Spune-mi că ai ceai.
‎- Nu am. ‎- Nu?
‎Am afine, ovăz
‎și mi-a mai rămas niște chia.
‎Am plecat.
‎Pa!
‎Doamne!
‎IMPOSTOAREA,‎ RECENZII NOI
‎- L-AM CITIT DINTR-O SUFLARE. ‎- PE CÂND PARTEA A DOUA?
‎IMPOSTOAREA‎ PE GOODREADS!
‎SĂ SĂRBĂTORIM DISEARĂ. E HALLOWEEN!
‎Salut!
‎Felicitări șefei în prima ei zi de muncă.
‎Ești drăguț.
‎Am emoții. Transpir non-stop, ‎iar costumul e nou.
‎Arăți minunat!
‎- Voiam să-mi impresionez șefa. ‎- Ai reușit.
‎- Ți-am adus niște cafea. ‎- Ești cel mai bun. Vino aici!
‎- Apropo, am nevoie de ajutor. ‎- Sigur.
‎- Fii atent. Bine? ‎- Da!
‎„Bun venit în echipă!” Sau…
‎„Bun venit în echipă!”
‎- Care dintre ele? ‎- Sună la fel.
‎Nu, scumpule. ‎Prima arată că suntem prieteni.
‎În a doua sunt fermă, dar înțelegătoare.
‎Încă o dată.
‎Le spun, dar să fii atent.
‎- Bun venit în echipă! ‎- Aici le ești prietenă.
‎Nu, sunt fermă, dar înțelegătoare.
‎- „Bun venit în echipă.” ‎- Nu auzi că sunt la fel?
‎Nu! E „Bun venit în echipă” ‎sau „Bun venit în echipă”.
‎- Ești derutată. ‎- Nu contează!
‎Relaxează-te, bea-ți cafeaua…
‎Îmi pare rău.
‎Apropo de rapoarte… Scriu despre legile ‎ipotecare de săptămâni întregi.
‎Mă întrebam dacă pot face și altceva.
‎Ți se pare plictisitor?
‎Bineînțeles că nu.
‎Cafelele, te rog.
‎Să începem!
‎După cum știți, semnăm contractul ‎cu partenerii din Praga săptămâna asta.
‎- Grozav, mai multă cafea. ‎- Poftim?
‎Spuneam că mai am de adus cafea.
‎Poate ceva mâncare și fotografii.
‎Mónica are dreptate.
‎Un fel de petrecere?
‎Nu. N-aș merge pe ceva prea pretențios.
‎Să celebrăm firma,
‎să se simtă importanți ‎și că le dăm atenție.
‎Dar nimic exagerat.
‎O pot organiza eu.
‎Îmi place.
‎Inițiativă și entuziasm.
‎Mulțumesc, Mónica. Aș vrea să văd ‎aceeași implicare în rapoartele tale.
‎Bun.
‎Bun venit în echipă!
‎Bun… Rahat!
‎Hai, concentrează-te!
‎Bun… Bun venit în echipă!
‎Salut! Ce fac? Bun venit…
‎Bună dimineața! ‎Credeam că ai ședință de la 9:30.
‎Da, dar Borja va întârzia puțin ‎și voiam să-l aștept.
‎A întârziat în prima zi?
‎A avut o mică problemă.
‎Să începem acum.
‎Te iubesc!
‎Ai văzut mesajul lui Carmen?
‎Nu!
‎Ce e?
‎Cartea ta…
‎e pe Goodreads!
‎- Da! ‎- Vorbești serios?
‎O să fii faimoasă, fato!
‎Aș sări mai sus, dar sunt foarte obosită!
‎Te rog!
‎- Ascultă. ‎- Ce e?
‎E cam rece aici, nu?
‎Da, nu merge căldura.
‎Da, dar mie mi-e bine.
‎- Chiar? ‎- Ție nu?
‎- Nu chiar. ‎- Ce mai faci?
‎- Ai vorbit cu Nerea? ‎- Nu!
‎Se poartă normal, dar cred că mă urăște.
‎- Nu te urăște. ‎- Am fost nesimțită cu ea.
‎- Nesimțită rău. ‎- Bine.
‎- O nesimțită! ‎- Bine.
‎Ai fost nesimțită și cu mine, ‎dar nu te urăsc.
‎- Ar trebui să vorbești cu ea. ‎- Da.
‎Cărui fapt îi datorez această onoare? ‎De obicei, iei micul dejun la prânz.
‎E vina mea că sunt o bufniță ‎într-o lume a păsărilor de zi?
‎- Nu ai zahăr pudră? ‎- Zahăr tos din trestie.
‎- Nu poți să-l presari pe ‎churro. ‎- ‎Măcar am ceva dulce.
‎Víctor are doar mâncare sănătoasă.
‎Cum îndrăznește să te trezească devreme ‎fără mâncare procesată?
‎Taci! Am aflat că e matinal.
‎Pleacă la 07:00 și arată de parcă ‎s-ar fi trezit de două ore.
‎Drăguț. Sunteți ca în filmul ‎Domnița Șoim.
‎- A spus să rămân la el. ‎- Rahat!
‎De ce nu mâncăm ‎churro‎ acolo?
‎Mă lasă singură la el acasă,
‎înconjurată cu mâncare sănătoasă și ovăz, ‎dar nu ne poate defini relația?
‎Ce e?
‎Ascultă,
‎e posibil să fii obsedată ‎de definirea relației cu Víctor,
‎pentru că te temi să afli
‎cum ar fi să fii singură?
‎POT SĂ FIU SINGURĂ? ‎MĂ VOI GÂNDI LA ASTA DISEARĂ.
‎E HALLOWEEN.
‎Vin!
‎Ta-da!
‎Așteaptă.
‎- Ești… Chaplin? ‎- E Halloween!
‎Sunt Edgar Allan Poe. Uite.
‎„Corbul spuse…”
‎Vei da explicații toată noaptea.
‎- De ce nu ești îmbrăcată? ‎- Eu sunt moarta vie.
‎- Bună! ‎- Nici tu nu te îmbraci?
‎Nu văd rostul. ‎Halloweenul nu e sărbătorit aici.
‎Pentru că e mai distractiv ‎să vizitezi mormântul bunicilor.
‎Ascultă-mă… Groucho?
‎- Edgar Allan Poe. ‎- Vezi?
‎Cinstirea morților e o tradiție frumoasă.
‎Diavolița!
‎Un clasic heteropatriarhal.
‎Mereu sexy, niciodată altfel.
‎Pe bune? Trebuia să ieșim și să petrecem.
‎Îmi curge nasul.
‎În plus, sunt deja vrăjitoare ‎pentru cum l-am tratat pe Borja azi.
‎Nu putem fi doar buni, ‎trebuie să fim cei mai buni.
‎Scuze de întârziere.
‎Trebuie să fim cei mai buni.
‎Spune ceva.
‎Da.
‎Borja, încearcă să fii mai punctual ‎data viitoare, te rog.
‎E important să fim prezenți ‎la ședința de dimineață.
‎- Am venit de la… ‎- Îmi spui mai târziu.
‎Borja! Putem vorbi despre asta, nu? ‎Fiindcă…
‎Nu pleca, Borja!
‎- Nu vreau să întârzii din nou. ‎- E prima mea zi.
‎Și a mea. Dar tu mi-ai spus să mă schimb.
‎Știu, dar Orta se holba la mine ‎și nu voiam să dau prost.
‎Mereu am crezut că vei fi un șef grozav ‎pentru că ești corectă
‎și pentru că nu ți-ai trăda colegii.
‎Asta credeam eu. Până acum.
‎Într-o zi ești tânără, în următoarea ‎alegi să mănânci alune, nu să ieși.
‎Nu asta înseamnă Halloween pentru mine.
‎Așa mai merge.
‎- Da! Și eu vreau. ‎- Sigur că da.
‎Ești fără speranță.
‎Ce vă imaginați ‎când vă gândiți la un avocat?
‎- Un avocat penal? ‎- Obiectez, dle judecător!
‎Sunteți amuzante.
‎Îmi pare rău.
‎Îți place la firmă?
‎Ei bine…
‎Te-ai săturat de rapoarte?
‎Nu-ți face griji, e temporar.
‎- Va fi mai bine? ‎- Sigur că da.
‎Treci de la scris ‎la citit și la evidențiere.
‎Asta. Cafeaua mea, ‎cu lapte de soia și spumă.
‎Așa va fi tot restul vieții mele.
‎Și noul apartament?
‎OLGA: CE MAI FACI? ‎IEȘIM LA O BERE DE HALLOWEEN?
‎Te sun eu, Olga.
‎Cineva mi-a folosit cafeaua.
‎Dacă ați făcut-o voi, luați-mi alta.
‎Poți să vii la mine
‎și să lucrezi, chiar dacă sunt plecată.
‎Bine. Mulțumesc.
‎De ce nu înseamnă nimic ‎când spune cineva că poți rămâne la el
‎chiar dacă nu e acasă?
‎Vorbește despre Víctor. Eu vorbesc serios.
‎Dacă intimitatea casei tale ‎nu definește relația de cuplu,
‎ce altceva o face?
‎Faptul că te ușurezi în fața celuilalt.
‎Pe bune. E un moment intim împărtășit ‎după risipirea misterului,
‎dar iubirea există.
‎La mine contează cunoașterea familiei.
‎Borja nu m-a prezentat încă alor lui.
‎O vacanță în doi. ‎E ca și cum ați locui împreună.
‎Am petrecut un weekend cu Borja. ‎Dar nu e vacanță.
‎Nu e.
‎El nici nu rămâne peste noapte.
‎- Cum? ‎- Da!
‎Și Sergio rămâne.
‎- Serios? ‎- Sigur că da.
‎Nici nu lasă nimic aici, ‎o periuță de dinți
‎sau o cămașă, în caz că-și varsă cafeaua. ‎La dracu'!
‎- Ce faci? ‎- Îi scriu.
‎Să vină, să mă ierte și să facem dragoste, ‎așa cum face un cuplu adevărat.
‎Și noi?
‎Plecăm.
‎- Deja? ‎- Perfect!
‎Avem timp de un pahar până vine.
‎Bine, să ne grăbim. ‎Toastăm pentru succesul ‎Impostoarei.
‎- Da. ‎- Goodreads te va ridica.
‎Mulțumesc.
‎Bravo!
‎Meriți succesul cu cartea asta ‎și cu toate cărțile viitoare.
‎Ești pirat?
‎Ți-am spus eu.
‎Ce mai Halloween!
‎M-am simțit bătrână, ‎ceea ce e înfricoșător.
‎- Nu. ‎- Ba da.
‎Nu.
‎Având în vedere că eu sunt o bufniță, ‎iar el, un matinal,
‎e prea târziu să-i scriu lui Víctor?
‎Nu e niciodată prea târziu.
‎Asta spun statisticile Tinder.
‎- Mă văd cu Sergio. ‎- Acum?
‎Acum!
‎NE DAȚI ORI NU NE DAȚI LA MINE ACASĂ?
‎Ai un vizitator.
‎Doamne!
‎Bună!
‎Salut.
‎Intră.
‎Borja, îmi pare foarte rău. ‎Aveai dreptate.
‎N-am fost corectă. ‎Îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat.
‎Ascultă!
‎- Voi face multe greșeli. ‎- Nu.
‎Toată lumea face.
‎Dar nu mă pedepsi decât atunci când merit.
‎Bine.
‎Nu o spun ca să ne împăcăm,
‎dar ideea ta de la ședință ‎a fost impresionantă.
‎- Cum? O spui doar așa? ‎- Nu.
‎Pe bune.
‎Sunt foarte mulțumită ‎de ce achiziție am făcut pentru echipă.
‎Echipa mea și echipa personală.
‎Ești fierbinte.
‎Sunt fierbinte pentru tine.
‎Pe bune.
‎Nu. Ești fierbinte.
‎- Mă simt groaznic. ‎- Serios?
‎Am exagerat cu AC-ul.
‎- Doamne! ‎- Scuză-mă. Îmi pare rău.
‎Vino încoace!
‎- Mi-e frig. ‎- Întinde-te.
‎Așa!
‎- Scumpule, m-am gândit. ‎- La ce?
‎După cele întâmplate cu cămașa ta, ‎poate ar trebui să…
‎E rece!
‎Asta e ideea.
‎- Ai paracetamol? ‎- În noptieră.
‎Scumpule, mă gândeam
‎că ar trebui să aduci ceva aici, ‎la mine acasă.
‎O soluție pentru pete?
‎Nu, prostuțule. Lucruri de-ale tale. ‎Ți-aș goli un sertar.
‎- Bea. ‎- Bine.
‎Dumnezeule!
‎În felul acesta, dacă verși cafeaua,
‎poți să te schimbi aici.
‎Ca și cum ar fi…
‎casa ta.
‎E o idee grozavă.
‎Serios?
‎- Da! ‎- Sigur?
‎Îmi place mult.
‎Da? Serios?
‎- Da. ‎- Grozav, scumpule.
‎- Dar nu ești în stare s-o facem. ‎- Așa e.
‎- Întinde-te. ‎- Vino aici.
‎- Mi-e foarte frig. ‎- Acoperă-te.
‎Mă bucur că ești aici.
‎Dacă rămâi
‎Nu te vei schimba
‎Dormi puțin.
‎Te sun mâine, bine?
‎Pleci?
‎Da, trebuie să dormi.
‎Da, dar sunt bolnavă. ‎Ar trebui să rămâi și să ai grijă de mine.
‎- Mi s-ar putea întâmpla ceva. ‎- Carmen, e o răceală.
‎Funeraliile pot aștepta.
‎Vorbești serios?
‎- N-o să stau cu ochii pe tine. ‎- Dar…
‎Nu i-am spus mamei că nu dorm acasă.
‎Odihnește-te.
‎- Mâine vei fi ca nouă. ‎- Da.
‎Transpiră liniștită.
‎Bine.
‎Pa, iubito!
‎Nu vrei nimic altceva?
‎Val…
‎ți-am citit cartea.
‎Îmi pare rău.
‎E adevărat tot ce ai scris?
‎Da.
‎Nu eram bine deloc, Adri.
‎Și voiam să spun o poveste adevărată.
‎- Da. ‎- E real ce ni s-a întâmplat.
‎Bine. Și te-ai gândit ‎s-o spui întregii lumi, nu?
‎A fost atât de rău cu mine?
‎N-am scris asta.
‎Așa e, te-ai concentrat ‎pe lucrurile minunate
‎pe care ți le făcea tipul ‎pe când erai măritată cu mine.
‎Se zice ‎că nu poți cunoaște un om cu adevărat.
‎Nu credeam că voi spune asta despre tine!
‎A fost o criză prelungită. ‎Nu mă atingeai, nu mă susțineai…
‎Și, în loc să rezolvi problema cu mine, ‎te culcai cu altul.
‎- Nu vreau să mă justific. Am greșit. ‎- Ai greșit?
‎Val, e îngrozitor!
‎Credeam că mă iubești, dar m-ai mințit!
‎- Doar ca să te simți mai bine. ‎- Nu.
‎- Nu mai puteam respira. ‎- Bun venit la maturitate!
‎Uneori ne înecăm, ‎plutim sau ne lăsăm târâți de curenți.
‎Asta nu înseamnă ‎că trebuie să-i tragem pe alții cu noi.
‎Nu-mi asum vina pentru noi.
‎Nu poți omorî ceva ce e mort deja.
‎Păstrează-ți rahatul literar ‎pentru următorul roman!
‎Întreci măsura.
‎- Eu? ‎- Da!
‎Îmi pare rău, ‎am uitat că sunt soțul prost.
‎Nu mai ești soțul meu ‎și n-ai mai fost de mult!
‎Vrei să știi ce ești tu?
‎Capriciul lui!
‎Problema nu sunt eu sau Víctor. ‎Tu ești problema și o știi.
‎O răsfățată egoistă de aproape 30 de ani ‎care se preface că trăiește în romanul ei.
‎Nicio grijă, plecam.
‎E mai bine ‎să încheiem capitolul cu suspans.
‎Te-ai săturat să mă iubești
‎N-ai fost niciodată atât de curajoasă
‎Știu că nu vei trage
‎Nu trebuie să spui asta.
‎Pentru că deja ne-am trezit morți
‎De ce?
‎Dragostea mea
‎De ce?
‎În mesaj scria că ai o sticlă de vin.
‎Aveam.
‎Dar am băut-o.
‎Ai sunat ca să am grijă de tine?
‎Am mâncat castane și am băut vin bun.
‎Te-am chemat ca să mă faci ‎să mă simt tânără din nou.
‎Cred că am câteva idei pentru asta.
‎Surpriză!
‎- E pentru mine? ‎- Da!
‎Îți place?
‎E o rochie?
‎Vreau s-o porți duminică, ‎când te prezint prietenilor mei.
‎O să arăți minunat.
‎Mulțumesc, dar am deja ‎ce să port duminică.
‎Da, dar…
‎sunt oameni din lumea finanțelor ‎și nu poți să te îmbraci…
‎Cum?
‎- Știi tu? ‎- Nu știu. Spune-mi tu.
‎Acum îmi alegi hainele?
‎Lola, nu o lua așa.
‎Ascultă, dacă vrei să îmbraci ceva, ‎cumpără-ți o păpușă.
‎- Ar fi bine să plec. ‎- Da.
‎Da.
‎Da. Sau poate vrei să-mi alegi ‎pijamalele mai întâi.
‎Nu?
‎E rănit. Când ești rănit, ‎spui lucruri în care nu crezi.
‎Sunt un capriciu?
‎Tocmai te întorseseși de la Berlin. ‎Eu eram o femeie măritată aflată în criză.
‎Sunt un capriciu?
‎Hai să uităm ce a spus Adrián!
‎De ce nu răspunzi?
‎Ai fost un capriciu.
‎Super.
‎- Doar la început. ‎- Nu-mi spune.
‎Apoi te-ai schimbat, ‎ai început să simți lucruri.
‎- Ca într-un roman. ‎- De ce analizezi mereu totul?
‎Cui îi pasă ce spune Adrián?
‎- Îți spun adevărul. ‎- Ți-e ușor să spui asta.
‎N-ai avut relații adevărate, ‎doar capricii.
‎Pleacă.
‎Vreau să fiu singură.
‎Edgar Allan Poe.
‎Nu suport să te am aproape
‎Sau să-ți imaginezi
‎Chiar dacă ți-aș spune ‎Ce vrei să auzi
‎M-am săturat să te văd
‎M-am săturat să te iubesc
‎Dar mă întorc în fiecare după-amiază
‎Pentru sinucidere universală
‎Sunt confuză acum, deci beau
‎Dar nu-ți spun niciodată de ce
‎Dragostea mea
‎De ce
‎Și în apă
‎Întreabă apa
‎Dacă suntem apă
‎Vom fi apă
‎…O EGOISTĂ RĂSFĂȚATĂ DE APROAPE 30 DE ANI
‎CREDEAM CĂ M-AI IUBIT!
‎M-AI MINȚIT!
‎ERAI CAPRICIUL LUI…
‎Și în praf
‎Întreabă praful
‎Dacă suntem praf
‎Vom fi praf
‎Vin!
‎Bun venit!
‎Salut!
‎Asta e.
‎Ți-am pregătit masa.
‎Poți rămâne cât dorești.
‎- Mulțumesc. ‎- Nu-mi mulțumi.
‎A fost și încă e casa ta.
‎Dacă vrei să rămâi la noapte…
‎E liniște noaptea. ‎Pot lucra în camera mea.
‎Orice ai nevoie.
‎E totul în regulă?
‎Mă bucur că ești aici.
‎Am fost o nesimțită și îmi pare rău.
‎Știu, mi-ai spus a doua zi la telefon ‎și prin mesaj.
‎Uită de asta!
‎Bine.
‎Asta simți?
‎Știu că ai zis că-ți pare rău.
‎Dar chiar asta simți?
‎Da,
‎uneori ești rece.
‎Eu uneori sunt o idioată.
‎Dar lucrurile se pot schimba.
‎Chiar și cariera ta, Nerea.
‎Ai studiat Dreptul ‎doar pentru că asta au vrut ai tăi.
‎Oricum, merg să beau ceva, ‎ca să poți lucra în liniște.
‎De ce naiba ai recunoscut ‎că a fost un capriciu?
‎- Nu voiam s-o mint. ‎- Nu.
‎Dacă vrei o relație,
‎nu poți folosi onestitatea ‎ca să spui orice îți vine.
‎- Există ceva ce se numește tact. ‎- Bine.
‎Și tu crezi că nu știu ce e o relație?
‎Pe mine mă întrebi?
‎În situația asta, ‎miza ei a fost mai mare
‎și a pierdut mai mult decât tine.
‎Da, știu asta.
‎Atunci, ar trebui ‎să știi că e normal să fie nesigură.
‎Cu atât mai mult acum.
‎Înțeleg, dar nu înțeleg de ce ‎trebuie să fie atât de complicat.
‎Ar fi mult mai ușor fără drame.
‎Atunci, de ce o relație ‎cu o femeie instabilă și măritată,
‎aflată într-o criză profesională?
‎BORJA: CUM EȘTI?
‎CARMEN: SINGURĂ…
‎MAI BINE, MULȚUMESC…
‎OLGA: DOUĂ APELURI PIERDUTE
‎MAI TRĂIEȘTI ‎SAU NU VREI SĂ IEȘI LA BERE?
‎Nerea, nu mai lucra. ‎Am o idee. O sun pe Carmen.
‎FELICITĂRI, VALERIA! ‎IMPOSTOAREA,‎ VALERIA FÉRRIZ
‎IMPOSTOAREA‎, RECENZII NOI
‎L-AM CITIT DINTR-O SUFLARE!
‎BUNĂ DE VACANȚĂ. ‎PE CÂND PARTEA A DOUA?
‎IUBESC PERSONAJELE. ‎VREAU ȘI EU UN AMANT CA EL.
‎Valeria!
‎Val!
‎Val, haide!
‎Coboară!
‎- De ce? ‎- Vino!
‎- Îți zicem mai târziu. ‎- E frig!
‎Calmați-vă! Îmi iau haina și vin.
‎- Haide! ‎- Bine!
‎- Aici am făcut cu Adrián… ‎- Sex prima dată.
‎Ne-ai spus de atâtea ori,
‎că parcă aș fi fost în mașină cu voi.
‎Víctor i-a spus Lolei ‎ce s-a întâmplat cu Adrián.
‎E prietenul meu.
‎Adrián spune că mă port ca într-un roman.
‎N-ar trebui să îți pese ‎de ce gândesc personajele secundare
‎și să începi să-ți imaginezi cine e ‎și ce-și dorește personajul principal.
‎Ni s-a părut o idee bună ‎să te aducem aici,
‎fiindcă de aici ai pornit la drum ‎cu Adrián.
‎Și tot aici îi vei pune punct.
‎S-a terminat, Val.
‎Bine, dacă e să facem asta, ‎s-o facem cum trebuie.
‎- Haide! ‎- Foarte bine.
‎- Ce? ‎- Haide, vino cu noi.
‎Vino încoace!
‎- Urcă acolo! ‎- Da.
‎- Ce? ‎- Urcă pe bancă.
‎- Sunteți nebune! ‎- Fă-ne pe plac.
‎- Strigă ce vrei să schimbi. ‎- Mă simt ridicol.
‎- Rămâi acolo! ‎- Știi ce e ridicol?
‎Să porți verighetă ‎la atâta timp după despărțire.
‎Val, țipă!
‎Vreau să fiu bine.
‎- Nu te auzim. ‎- Mai tare!
‎Vreau să fiu bine.
‎- Hai! ‎- Strigă!
‎Vreau să fiu bine!
‎Vreau să nu-mi mai pese de ce cred alții! ‎Vreau să mă bucur de mine și de viața mea!
‎Vreau să știu cine sunt, cine e Valeria.
‎Nu Valeria și Adrián, ‎nici Valeria și Víctor, nu!
‎Valeria!
‎Bravo!
‎Da. Corect.
‎- Bună treabă! E bine. ‎- A fost grozav.
‎Să continuăm. Cine urmează?
‎- Eu. ‎- Acum?
‎- Eu. ‎- Toate?
‎Să vedem!
‎Vreau să stau cu Borja!
‎- Bine. ‎- Vreau să mă trezesc cu el zi de zi.
‎Zilnic!
‎Și vreau să aibă grijă de mine ‎când sunt bolnavă.
‎Da! Bună treabă.
‎- Asta vreau eu. ‎- E rândul meu.
‎- Bine. ‎- Hai!
‎- Vreau să-l părăsesc pe Sergio! ‎- Aleluia!
‎Mă pricep să dau sfaturi,
‎dar cum rămâne cu mine?
‎Vreau să fiu liberă din nou.
‎Vreau să călătoresc!
‎Super!
‎Uimitor.
‎- Ce bine a fost! ‎- Nu-i așa?
‎- Hai! ‎- Ce e?
‎E rândul tău.
‎- Da! ‎- Serios?
‎- Da! ‎- Foarte serios.
‎Ați mers prea departe.
‎Bine…
‎Vreau să nu mai fiu așa de rece.
‎Bun.
‎Și nu mai vreau să fiu avocată.
‎Nu-mi place deloc!
‎Da!
‎Ce vrei să fii?
‎Vreau să fiu…
‎organizator de evenimente.
‎- Serios? ‎- Uimitor!
‎Nu mă așteptam.
‎Dar…
‎Mă face fericită și mă pricep. ‎Aș putea să am propria firmă.
‎Am făcut un plan de afaceri și e posibil.
‎- Dacă o poate face cineva, tu ești aceea. ‎- Mulțumesc.
‎Organizatoare mea de evenimente!
‎O iau cu mine.
‎Bravo, fetelor! Am spus ce gândim.
‎Iar acum, târfelor, trebuie s-o facem.
‎Trebuie s-o facem.
‎M-am săturat să aștept mereu
‎S-o facem!
‎M-am săturat să caut mereu
‎Dar acum am terminat și sunt gata
‎O să mă despart de tine
‎Pielea mea a absorbit toate cicatricile
‎M-am aruncat în mijlocul autostrăzii mele
‎Sunt în bucăți ‎Paharul meu s-a spart
‎Sângele meu strigă „ușoară”, se agonizează
‎Mă voi ridica în timp ce te văd căzând
‎Voi rămâne trează ‎Voi fi atentă
‎O să mă despart de tine
‎Și voi aprinde canapeaua…
‎- Rochia asta nu e pentru mine. ‎- Dar…
‎Și nici tu.
‎Nu înțeleg.
‎- Acum, că putem fi… ‎- Asta e problema.
‎Ne-am dorit să fim atât de mult,
‎încât e prea târziu să fie orice.
‎Tu, ștergându-mi urmele ‎O luăm de la capăt
‎Mi-au venit un milion de sticle
‎Cu același mesaj ‎Frica de viață
‎E parola noastră ‎pentru site-ul de închiriat apartamente.
‎Vrei să locuiești cu mine ‎într-un apartament mai mare?
‎Sigur că da.
‎Ne scuzați.
‎Mónica.
‎Mulțumesc, e perfect. Un adevărat succes.
‎Demisionez.
‎- Poftim? ‎- Demisionez.
‎Am studiat Dreptul din cauza părinților, ‎dar nu-mi place.
‎Și, apropo, mă numesc Nerea.
‎M-am săturat să aștept mereu
‎- Da! ‎- Doamne!
‎Pentru nunta noastră!
‎Pentru căsnicia noastră!
‎- Sunt frumoase. ‎- Da!
‎- Sunt superbe. ‎- Mulțumesc, Val.
‎Vă iubesc pe toate.
‎Toate pentru una!
‎Nu ne uităm în urmă
‎Nimic nu e suficient pentru tine
‎Trebuie să mori ca s-o iei de la capăt
‎Și voi aprinde canapeaua…
‎Subtitrarea: Mircea Pricăjan