‎UN SERIAL NETFLIX
‎Nu mișca, conducem… Conduci!
‎Nu face asta cât suntem în mișcare.
‎APELARE BORJA
‎BORJA - APELAT OCUPAT
‎DÍAZ ȘI ASOCIAȚII
‎DRAGĂ NEREA, NU-ȚI PUTEM OFERI POSTUL.
‎LIBRĂRIA LALÁ
‎ELÍSABET BENAVENT ‎O POVESTE PERFECTĂ
‎Sigur stau mai mult pe aici decât alții.
‎Ați mai fost aici?
‎Vin săptămânal.
‎Sunt scriitoare.
‎Tocmai am publicat o carte.
‎Pe aceasta? Se vinde ca pâinea caldă.
‎Nu, nu o aveți pe stoc. E autopublicată.
‎În format digital.
‎Am riscat puțin,
‎dar mi-a permis ‎să fiu sinceră cu mine și să…
‎32,90.
‎Doriți o pungă?
‎Nu, mulțumesc.
‎BUNĂ, VALERIA FÉRRIZ!
‎PLATĂ EFECTUATĂ
‎Mulțumesc.
‎Câte exemplare ați vândut?
‎BAZAT PE ROMANELE ‎LUI ELÍSABET BENAVENT
‎Dacă aveți acest număr, ‎băutura e gratis.
‎2.3 O CARTE NU E DOAR O CARTE
‎- Șapte. ‎- Nu!
‎Trei!
‎Da!
‎Numărul cărților vândute e trei.
‎- E jalnic. ‎- La ce te așteptai?
‎- Să ai succes într-o săptămână? ‎- Așa mă înveselești?
‎Eu și Borja am rămas în urmă ‎cu planul tău de marketing.
‎Nu răspunde încă?
‎Nu-l lasă nici măcar să sune ‎sau să intre mesageria vocală.
‎- Îmi respinge apelurile. ‎- 45, a zis?
‎- Nu, 55. ‎- Fir-aș să fiu!
‎Să știi că ți-am citit cartea ‎și mi-a plăcut mult.
‎N-o spui doar așa?
‎M-ai descris ca pe o legendă sexuală. ‎Cum să nu-mi placă?
‎- Am citit-o de două ori. ‎- Da? Pentru că n-ai bani de alte cărți?
‎Și pentru că am devorat-o.
‎- Chiar? ‎- Ce a spus?
‎Am citit-o dintr-o suflare. ‎Borja nu-mi vorbește, așa că am timp.
‎La naiba!
‎- Ce e? ‎- Unu, doi, trei.
‎- Voi mi-ați făcut vânzare. ‎- Și familia ta?
‎Nu le-am spus nici lor, nici lui Adrián.
‎Vorbesc despre infidelitatea mea. ‎M-ar urî pe veci.
‎Te poți folosi de licența literară.
‎Trebuia să public sub pseudonim.
‎Nicio grijă, nimeni nu știe de cartea ta.
‎- Soro! ‎- Deocamdată!
‎- Ai răbdare cu vânzările. ‎- Uneori cerem prea multe de la noi.
‎Haide!
‎Douăzeci și nouă!
‎Ați auzit? Nu e un simplu număr.
‎E termenul dat succesului.
‎- 29? ‎- De aceea ești stresată.
‎De aceea nu fac nici eu progrese ‎cu prezentarea.
‎- Sunt prea amețită ca să înțeleg. ‎- Serios.
‎Când ai fost ultima dată în vacanță? ‎Tu la câte interviuri ai fost?
‎Doar eu simt presiunea ‎de a avea succes înainte de 30 de ani?
‎Odată ce împlinești 30 de ani, ‎devii uter ambulant.
‎Un coleg le-a împărțit pe femei ‎în creatoare și procreatoare.
‎De parcă n-ai putea fi ambele.
‎- Sau niciuna. ‎- Bingo!
‎- Am auzit „bingo”? ‎- Nu.
‎- Nu, lasă mâna jos! ‎- Aici, bingo!
‎- Tocmai a câștigat. ‎- A fost o greșeală.
‎- Să luăm masa de acolo. ‎- Bine.
‎- Nu pot să te duc nicăieri.
‎- Să cântăm! ‎- Da, te rog.
‎- Termin asta și plec. ‎- Ce jenant!
‎- Încetează! ‎- Eu, goală?
‎- Da. ‎- Poate doar topless.
‎- Să luăm cina mai târziu. ‎- Am întâlnire cu un tip de pe Tinder.
‎- N-aș putea ține pasul cu aplicațiile? ‎- Lasă-te dusă de val.
‎Nu ai vești de la Sergio?
‎M-a blocat.
‎- E mai bine așa, nu? ‎- Și eu am întâlnire.
‎Iau cina cu Víctor. Cred.
‎Crezi?
‎- Ce ai pus în el? ‎- Curry.
‎De ce? E dezgustător.
‎Așa am învățat în Berlin.
‎- Chiar? ‎- Da!
‎Ce ai mai învățat?
‎- Începe filmul. ‎- Nu-mi pasă.
‎- Ratăm începutul, e important. ‎- Nu-mi pasă.
‎Să mergem.
‎Scrie că e piesă de balet.
‎Da, e o versiune a ‎Lacului lebedelor ‎cu dans contemporan.
‎Nu e balet pe poante, ci… Ce e?
‎Ce e?
‎Ești prea frumoasă.
‎Ai nevoie de un partener de sex.
‎Víctor e perfect ‎pentru o relație fără obligații.
‎Scapi de nebuniile dintr-o relație.
‎Așa e. E bine să nu ai o relație.
‎Nu-mi spune că vrei o relație.
‎- Cine a zis asta? ‎- Ai gândit-o.
‎- Nici vorbă. ‎- A făcut fața aia.
‎- Fața de tăiat ceapă. ‎- Cea intensă.
‎- Ochi alergici. ‎- Nu fac asta.
‎Sigur că nu.
‎E Víctor și îl cunosc.
‎Nu te aștepta la prânz ‎și la un cont Netflix comun.
‎Nu fac asta, ‎dar mă întreb dacă ne leagă doar sexul.
‎Care e problema?
‎E ceva nou pentru mine.
‎Încerc să mă obișnuiesc ‎cu o relație deschisă.
‎I-ai spus șefului tău ‎despre noua ofertă de lucru?
‎Haide!
‎- Așa schimbi tu subiectul! ‎- Întrebam doar!
‎Da, știu.
‎Mi-a dat un proiect nou ‎pentru niște săli de sport.
‎Apropo,
‎mi-au oferit aero yoga ‎și pot duce pe oricine.
‎Perfect! Val e flexibilă acum.
‎Nu?
‎Stai, am trecut cumva… Am trecut, nu?
‎Da, erau trei străzi…
‎Deci aici…
‎e a treia.
‎- Numărul 11. Ăsta e. ‎- Așteaptă.
‎- Ce e? ‎- Îmi place când zâmbești așa.
‎- Nu, așteaptă. Vreau să fac ceva. ‎- Da, și eu.
‎Vreau să fac ceva care nu implică sex.
‎Cel puțin nu la început. Da?
‎- Să intrăm, atunci. ‎- Da!
‎Ești sigură?
‎- Și locul ăsta? ‎- Cum adică?
‎- Ce e? ‎- Vei vedea. E o surpriză!
‎- Ți l-a recomandat cineva? ‎- Îți spun mai târziu.
‎O vezi pe fata aia?
‎E Luna Miguel. Poeta mea preferată.
‎- Îmi place poezia. ‎- Da.
‎E un cocteil cu poezie pe canapea.
‎Străinii vin aici să o asculte, ‎deși nu se cunosc între ei.
‎Înțeleg.
‎- Víctor, o să-mi știi poezia pe de rost. ‎- Nu mă mai satur.
‎Ți-am spus că-mi place poezia?
‎- Vrei să mănânci ceva? ‎- Nu!
‎Deci ai mai fost pe aici. ‎E ciudat să vii singur.
‎- De obicei, sunt doar cupluri. ‎- Ca noi.
‎Mă refer la cupluri adevărate.
‎Macaron! Mi-au urmat sfatul.
‎E incredibil că o cunoști pe Luna Miguel!
‎Îmi place să aflu lucruri noi despre tine.
‎Despre noi. Cum suntem noi,
‎ce anume suntem.
‎- Pas cu pas. ‎- Desigur.
‎- Dorești? ‎- Da.
‎Îmi place să iau lucrurile pas cu pas, ‎dar să știu încotro mă îndrept.
‎Ceea ce mă face să mă întreb…
‎tu și cu mine…
‎Începe recitalul.
‎Tu și cu mine
‎ar trebui să ne așezăm.
‎Lola, putem vorbi?
‎Vorbesc multe limbi, mai puțin pe a ta.
‎- Toată săptămâna te-am sunat. ‎- Nu minți!
‎- Nu mi-ai răspuns la mesaje. ‎- Ce mesaje?
‎Sergio, s-a terminat! Nu mai încerca. ‎Noi doi nu avem nimic de discutat.
‎Dă-mi cel puțin cinci minute.
‎Ai avut luni la dispoziție. Regret.
‎Pentru tine am părăsit-o pe Marta.
‎Pentru că vreau să fiu cu tine.
‎N-ai nimic de spus?
‎E totul în regulă?
‎Da, bine.
‎Să plecăm de aici.
‎Azi voi fi sinceră cu tine
‎Voi fi mai mult decât sinceră ‎Ca să scap de aici
‎„Îmi ceri un poem fericit ‎Ce vrei să spun?
‎Cred în iubire
‎Mă entuziasmează ‎să mănânc pizza în zilele de duminică
‎Ador să țin sperma între picioare
‎Până când lichidul se scurge ‎pe podeaua rece a viselor mele
‎Mi-ai cerut un poem fericit…”
‎Vreau să fiu flexibilă,
‎dar vreau să știu încotro ne îndreptăm.
‎Putem vorbi mai târziu?
‎Nu mai vorbim niciodată. Doar ne-o tragem.
‎Scuze.
‎Ridică-te.
‎„Am citit o carte ‎în care protagonista și-a ucis pisica.”
‎V-am călcat pe picior. Scuze.
‎„…în care doi amanți se despart.”
‎Nu râde!
‎Nu râde, vorbesc serios!
‎Ne-am văzut de câteva săptămâni ‎și nici nu știam că-ți place poezia.
‎După câteva săptămâni cu Adrián, ‎v-ați căsătorit.
‎- N-a fost o idee bună. ‎- Adrián n-are legătură cu asta.
‎Are. Te gândești ‎doar la trecut și la viitor
‎și nu te bucuri de prezent.
‎Cum aș putea? Nu știu nimic despre tine.
‎Nu știu care e mâncarea ta preferată.
‎Ceviche.
‎- Sau cum îți preferi cafeaua. ‎- Americană. Neagră.
‎- Chiar? ‎- Da.
‎- Când e ziua ta? ‎- Săptămâna viitoare.
‎Da.
‎- Pe bune. Săptămâna viitoare. ‎- Cum?
‎Ești Balanță?
‎Scuze.
‎Câți ani împlinește?
‎Habar n-am. Eram șocată și n-am întrebat.
‎Da. Treizeci și cinci?
‎- Oare nu mai puțin? ‎- Ochii de culoare deschisă te înșală.
‎Spune-mi ce mai faci.
‎Seacă precum râul Manzanares. ‎Știi ce mă face să mă simt mai rău?
‎I-am criticat ideile lui Borja, ‎dar eu ce am?
‎- Un viitor promițător și o minte genială? ‎- Da, dar n-am nicio idee pentru campanie.
‎Amintește-ți că cel mai dificil ‎moment profesional și personal
‎m-a inspirat să scriu ‎Impostoarea‎.
‎Da, dar trebuie să vând ‎mai mult de trei rujuri.
‎I-am scris lui Borja să cumpere cartea ‎pentru campania de marketing.
‎Dar, surpriză, n-a răspuns.
‎PATRU VÂNDUTE
‎Tocmai a cumpărat-o.
‎Cel puțin îmi primește mesajele.
‎Ce îi iei lui Víctor?
‎Știu doar că-i place ‎ceviche ‎și cafeaua americană.
‎Nu cumva să-i iei o carte de bucate.
‎Dacă aș ști ce se întâmplă între noi…
‎- Ce legătură are asta? ‎- Are.
‎I-aș putea lua ‎The Light Years‎, ‎dar e o saga.
‎Îi transmit ‎că vreau să i le iau pe toate cinci?
‎- E ca și cum i-aș cere mâna. ‎- Cam așa.
‎Aș putea alege ‎Mândrie și prejudecată,
‎dar nu aș fi sinceră.
‎Ce am eu cu Víctor e mai riscant.
‎Preferi ecranizarea ‎din 1995 sau cea din 2005?
‎Colin Firth!
‎Dar nu contează, ‎ecranizările sunt criticate mereu.
‎Așa e.
‎Poate că n-ar trebui să-i iau nimic. ‎Exact ce e între noi.
‎Alege o carte și nu te mai tortura.
‎Nu e doar o carte.
‎Îi faci cadou cuvinte, ‎intimitate, momente de singurătate.
‎E un mesaj în sine.
‎„E un mesaj în sine.”
‎Desigur.
‎Desigur. Momentele, un mesaj în sine.
‎- Bravo! Merg să muncesc. ‎- Ce am spus?
‎- Te iubesc! Mulțumesc mult! ‎- Ajută-mă!
‎Nu pot!
‎Ce doriți?
‎SERGIO - ACUM DOUĂ SĂPTĂMÂNI
‎PUȚIN MAI TÂRZIU, VREAU SĂ…
‎MARTA NU LUCREAZĂ, ‎DECI VA FI GREU CU ÎNTÂLNIRILE.
‎AM PLANURI CU FETELE.
‎VIN PE LA ȘASE. TE VREAU.
‎PE MAI TÂRZIU. TREC SĂ FAC UN DUȘ.
‎CONTACT BLOCAT
‎Ești bine?
‎Ce e cu tine? ‎Te-ai comportat ciudat toată după-amiaza.
‎N-am nimic.
‎Sunt bine. Serios.
‎Sunt aici.
‎Dacă dorești să vorbim ceva anume…
‎Nu vreau să te iubesc
‎Suntem de domeniul trecutului
‎Azi nu e
‎Doar o altă zi
‎Azi nu e
‎Doar o altă zi
‎Nu mă trezesc devreme
‎Azi
‎Nu-mi vei spune
‎„Bună dimineața”
‎Adri!
‎Ți-am spus că voi trece ‎după lucrurile mele. Ai uitat?
‎- E un moment nepotrivit? Pot… ‎- Nu.
‎- Nu, intră. Scuze. ‎- Nu durează mult.
‎E ciudat
‎să-ți vezi casa ca musafir.
‎Știu.
‎Așa m-am simțit și eu ‎când am revenit din Valencia.
‎Fără tine, pare că e altă casă.
‎- Dorești o bere, apă sau ceai? ‎- Nu, mulțumesc.
‎- Bine. ‎- Voiam să caut niște negative.
‎Poate că sunt pe aici. Pot să le caut?
‎Sigur, caută orice dorești. ‎A fost… Este și casa ta.
‎Cum merge cartea? Când o publici?
‎Se va amâna o vreme.
‎Mi-au cerut niște schimbări ‎de ultim moment.
‎- Merg să-ți aduc cutia. ‎- Bine.
‎APELARE VÍCTOR…
‎Slavă Domnului că ești aici! ‎Am un interviu.
‎Ce părere ai? ‎Și nu-mi spune că par plictisitoare.
‎- Ce e? ‎- Tu l-ai blocat pe Sergio?
‎Da.
‎Să văd dacă înțeleg.
‎Eu îți deschid ușa casei mele, ‎iar tu îmi faci asta.
‎Ce anume am făcut?
‎Te-am ajutat să mergi mai departe ‎spre o relație sănătoasă?
‎- Să povestești zâmbind despre bărbați. ‎- Era decizia mea.
‎Nu, a fost a lui. Asta era problema. ‎A fost mereu decizia lui.
‎Tu te auzi? ‎Îl critici că ia decizii pentru mine,
‎dar tu faci la fel.
‎- Meriți ceva mai bun. ‎- Mai bun?
‎Mai bun? Nu vreau mai bun. ‎Poate tu ești cea care are o problemă.
‎Nu accepți decât perfecțiunea. ‎Uită-te la tine. N-ai niciun rid.
‎Dar lumea nu e așa. ‎Nu poți să schimbi oamenii.
‎- Și te mulțumești cu firimituri? ‎- A părăsit-o pe Marta pentru mine.
‎- Și asta va schimba lucrurile? ‎- Vreau să aflu.
‎Nu mă poți urî ‎că am încercat să-i pun punct.
‎Știu,
‎dar îl iubesc.
‎Știu.
‎Și el știe asta.
‎Fă-mi o favoare.
‎Indiferent cât de mult îl iubești…
‎iubește-te pe tine mai mult.
‎N-ai găsit nimic? ‎Dacă te grăbești, caut eu…
‎Nu, pot căuta în dormitor?
‎- Te întâlnești cu fetele? ‎- Nu.
‎Trebuie să fie pachetul ‎pe care-l așteptam. Tu…
‎Da.
‎- E totul bine? ‎- Nu.
‎Te-am sunat, dar ai telefonul închis. ‎Putem s-o lăsăm pe altă dată?
‎Din cauza celor discutate?
‎- Ce anume? ‎- Că nu ți-am spus ce e între noi?
‎Nu.
‎Nu, doar… Am o migrenă.
‎Am o migrenă îngrozitoare.
‎Am petrecut mult timp la computer.
‎Bine. Poate că nu vreau ‎să etichetez relația noastră,
‎poate am nevoie de mai mult timp, ‎dar sunt sigur că vreau să fiu cu tine.
‎Și…
‎vreau să te invit la aniversarea mea ‎cu familia.
‎Cum?
‎Nu e nimic protocolar, ‎doar că vreau să te cunoască.
‎Serios?
‎Da.
‎Da, sigur că da.
‎Dar acum…
‎- Sigur, trebuie să te odihnești. ‎- Da.
‎- Ai luat ceva? ‎- Nu. Iau mai târziu dacă trebuie.
‎- Merg… ‎- Trebuie să stai pe întuneric.
‎Le-am găsit.
‎Ce faci? Ai mâncat?
‎Ei bine…
‎FARMACIE
‎ȚI-AM LUAT CEVA PENTRU MIGRENĂ.
‎- Ești bine? Sigur? ‎- Da.
‎Mergi în parcuri și faci fotografii…
‎ȚI-AM LUAT CEVA PENTRU MIGRENĂ.
‎- Nerea Bernal? ‎- Da, eu sunt.
‎Urmați-mă, vă rog.
‎Ei bine…
‎Așadar,
‎v-am citit CV-ul.
‎Văd că n-ați lucrat ‎la multe firme de avocatură.
‎E totul în regulă?
‎Plec acum. ‎N-are rost să ne pierdem timpul.
‎- Mă scuzați? ‎- Da, știu ce urmează.
‎Am lucrat doar la firma părinților, ‎iar dv. căutați pe cineva cu experiență.
‎- Am muncit din greu pentru tot ce am. ‎- Nu mă îndoiesc, dar nu înțeleg…
‎Habar nu aveți ‎la câte interviuri am fost luna asta!
‎Am 29 de ani. În timp ce prietenele mele ‎se întreabă când vor da lovitura,
‎eu mă întreb dacă mă voi descurca. ‎Regret, dar am obosit.
‎M-am săturat să fiu judecată ‎și să îmi țin gura!
‎Mulțumesc.
‎Fetelor, am de lucru.
‎După curs, ‎mergem la o bere să-mi dați niște idei.
‎- Spuneai că yoga e o prostie. ‎- Cred asta despre ‎kundalini.
‎N-am făcut sex de câteva zile ‎și mă atrofiez, iar cursul e gratuit.
‎Pare periculos.
‎Ție ți se pare periculos ‎orice implică mișcare fizică.
‎Am fost la un tip care avea ‎așa ceva în casă. M-am descurcat bine.
‎- De pe Tinder? ‎- Nu, Parcheesi online.
‎Fată, ești de neoprit!
‎Începem cu stretching, fetelor.
‎Ridicați piciorul stâng în leagăn ‎și țineți mâna dreaptă sus.
‎- Sergio a părăsit-o pe Marta. ‎- Cum?
‎Vrea să ne dăm o șansă.
‎Eu încă mă întreb ‎dacă o relație toxică se poate schimba.
‎Să schimbăm piciorul.
‎Măcar știi ce tip de relație ai.
‎Víctor, partenerul meu de sex, ‎m-a invitat la părinții lui.
‎Cum?
‎- Scuze. ‎- Spune că nu e nimic protocolar.
‎Neprotocolar e sexul după un film. ‎Întâlnirea cu părinții e altceva.
‎Plasați leagănul în dreptul omoplaților.
‎Și, foarte ușor, deschideți pieptul.
‎- Carmen, îi știi pe părinții lui Borja? ‎- Nu.
‎Bine.
‎- De ce? ‎- Tocmai ai deschis un subiect jenant.
‎Nu știu de ce e considerat un lucru bun.
‎Familia provoacă doar dispute, ‎probleme și obligații de Crăciun.
‎Liniște, doamnelor!
‎Lăsați-vă pe spate și deschideți pieptul.
‎Doamne, câtă nevoie aveam de asta!
‎Am primit un e-mail ‎de la locul unde am dat ultimul interviu.
‎- Vești bune? ‎- Mă îndoiesc.
‎Cred că mi-am mai uitat ceva acolo, ‎nu doar mândria.
‎Nu e periculos să atârni așa mult timp?
‎Se zice că-ți poate distruge echilibrul.
‎Noroc că ai gene bune, ‎deoarece fitnessul nu ți-e în sânge.
‎- Doamnelor, urmează liliacul. ‎- Ce anume?
‎Vă lăsați pe spate, vă țineți de leagăn,
‎vă agățați cu picioarele și atârnați.
‎Carmen, încă ești inspirată ‎de ce ți-am spus pentru campanie?
‎„Machiajul e un limbaj. Exprimă-te.”
‎Asta e Carmen a mea!
‎Sună grozav, dar asta înseamnă că femeile
‎care nu se știu machia ‎au o problemă de comunicare.
‎Priviți, fetelor. Mă descurc.
‎Ne vom întoarce foarte încet. ‎Apucați leagănul cu mâinile
‎și ridicați-vă.
‎- Val! ‎- Ești teafără?
‎- Da. ‎- Sfinte Sisoe!
‎La mulți ani!
‎Mulțumesc.
‎Centura.
‎Bine.
‎- Așteaptă! ‎- Nu-mi place să întârzii.
‎Ai emoții? N-ai vorbit deloc în mașină.
‎Nu am emoții. ‎Nu ești prima cu care vin la părinți.
‎Víctor.
‎- Alb, nu? ‎- Da.
‎Credeam că va fi mai intim.
‎- E și ziua surorii mele gemene. ‎- Ai o geamănă?
‎Mamă?
‎Dragul meu.
‎- Cum te simți? ‎- Bine. Tu?
‎Foarte bine. Suntem puțin amețiți.
‎Eu și tatăl tău am fost la o degustare ‎de vin înainte de petrecere.
‎- Ea e Valeria? ‎- Da.
‎Valeria.
‎- Mă bucur să te cunosc! ‎- Bună!
‎Vino aici.
‎Ești superbă!
‎- La fel. ‎- Simte-te ca acasă. Și lasă vinul ăla.
‎- Avem vin roșu. Ia un Rioja. ‎- Perfect.
‎- Te prezint și celorlalți? ‎- Sigur.
‎Mama ta e încântătoare.
‎Carol.
‎- Ea e Carolina, geamăna mea. ‎- Bună!
‎Încântată. Felicitări! În câte luni ești?
‎Opt luni. Abia aștept ‎să iasă extraterestrul.
‎- Nu vorbi așa de nepotul meu. ‎- Taci!
‎Soțul ei, Peter.
‎O plăcere.
‎Acolo, după cum ai ghicit, ‎e tatăl meu, Víctor.
‎Am adus un mic desert.
‎Acum înțeleg că trebuia să aduc mai mult.
‎E perfect. Mersi, scumpo.
‎- Unde e Aina? Sora mea mai mică. ‎- Întârzie, ca de obicei.
‎E timpul să mâncăm. Luați loc.
‎Veniți.
‎Vino cu mine. S-o ducem în bucătărie.
‎- Mamă! ‎- O aduc imediat. Nu plânge!
‎- Scuze. ‎- Arată delicios!
‎Mulțumesc.
‎- Te ajut cu ceva? ‎- Nu, ia loc.
‎- Un pahar de Rioja? ‎- Sigur.
‎Mă bucur că ai venit.
‎Serios. Víctor nu ne vorbește ‎despre multe fete.
‎- V-a spus despre mine? ‎- Da.
‎Atât de mult, ‎încât dimineață ți-am cumpărat cartea.
‎Ești prima persoană necunoscută ‎care o cumpără.
‎Chiar? Nu voi fi ultima, vei vedea.
‎- Îmi place ce am citit până acum. ‎- Și eu vreau s-o citesc.
‎Dar nu cred că vreau să aflu ‎cum e fratele meu în pat.
‎E minunat.
‎Mamă, te rog.
‎- Din ce am citit… ‎- Ucideți-mă, vă rog.
‎Nu-ți face griji. E sexolog. ‎N-o să roșească.
‎Ai făcut bine că ți-ai părăsit soțul.
‎- Mamă! ‎- Haide, Caro!
‎Uite cum stă treaba. ‎Insatisfacțiile pe plan sexual
‎simbolizează probleme mult mai profunde.
‎Ți-o spune un profesionist.
‎Nu credeam ‎că prima discuție cu familia lui Víctor
‎va fi despre viața mea sexuală.
‎- Arată delicios. Pot? ‎- Nu, jos mâna!
‎Ce faceți?
‎Vorbeam despre scenele sexuale ‎din cartea Valeriei.
‎O știi pe mama.
‎Vorbeam despre cât de bună ‎alegere am făcut părăsindu-l pe Adrián.
‎Și cine a zis că l-ai părăsit?
‎Suntem despărțiți.
‎Încă porți verigheta.
‎Să ducem astea afară. Vă așteptăm acolo.
‎- După tine. ‎- Mulțumesc.
‎Ce a fost asta?
‎- E doar o bucată de metal. ‎- Nu e.
‎- De câte ori o văd, îl văd pe el. ‎- Adrián nu mai e parte din viața mea.
‎De ce nu mi-ai zis că a fost la tine?
‎Nu vreau să mă minți ‎cum l-ai mințit pe el!
‎Puteai să-mi spui asta înainte ‎să faci o scenă de față cu mama ta.
‎Voiam să evit o situație neplăcută.
‎Pentru cine? Pentru tine? Pentru noi?
‎Val, maturizează-te! ‎Spune-i lui Adrián că suntem…
‎- Ce suntem? ‎- Știi prea bine.
‎Nu, n-am nici cea mai vagă idee.
‎O etichetă nu ne ajută cu nimic.
‎Fii sinceră. Ai de gând să divorțezi?
‎Să văd dacă înțeleg.
‎Nu ești capabil să ne etichetezi relația, ‎dar vrei s-o etichetez pe cea cu Adrián.
‎Încerc să mă maturizez, dar e greu ‎să petrec timp cu oameni imaturi.
‎- Imaturi? ‎- Da.
‎La mulți ani, Víctor!
‎- Plec. A intervenit ceva. ‎- Nicio grijă.
‎Mulțumesc.
‎Pa!
‎Pleacă
‎Din întuneric
‎Afară e lumină
‎VLADIMIR NABOKOV, ‎LOLITA
‎Ascultă-ți creierul
‎Ești gata
‎Să îmbrățișezi
‎Acea fantezie
‎Fără pic de logică
‎Se spune că timpul vindecă totul
‎Dar trebuie să văd în ce fel
‎Lacrimile tale inundă orașul
‎E nevoie de seninătate
‎Trece timpul și nimic nu se schimbă
‎Inimă frântă și rănită
‎Lacrimile tale inundă orașul
‎E nevoie de seninătate
‎Trece timpul și nimic nu se schimbă
‎Inimă frântă și rănită
‎Țip în tăcere
‎Ca să nu trezesc
‎Toată acea durere
‎În ceilalți
‎Roșu aprins…
‎CINCI VÂNZĂRI
‎…un iad
‎Care se va transforma în rai
‎Ascultă-mă
‎Se spune că timpul vindecă totul…
‎Doamnelor, am avut o zi de rahat ‎și trebuie să vă văd.
‎M-am săturat să mă ascult pe mine ‎și nu vreau să gândesc.
‎N-am mai ieșit de ceva vreme.
‎…nu se schimbă nimic
‎Inimă frântă și rănită
‎Să uităm totul în seara asta.
‎Felicitări, începi de luni.
‎Vino, să-ți prezint locul.
‎Sigur îmi veți da motive să sărbătoresc.
‎Iar bucuria ar fi scuza perfectă ‎pentru un rând de shoturi.
‎Nu-mi permit un rând de cocteiluri.
‎- Poți semna, te rog? ‎- Da, sigur.
‎- Aici. ‎- Arată bine. L-aș cumpăra.
‎- Chiar? ‎- Da.
‎- Pa! ‎- Mulțumesc.
‎Ideea e să petrecem timp împreună.
‎Cu toată povestea cu Adrián și Víctor, ‎uneori uit să vă spun
‎că voi sunteți povestea mea de dragoste.
‎Traducerea: Mircea Pricăjan