EN NETFLIX-SERIE
-Vad var det? -Vad är det där?
-Här är jag. -Hej!
-Vill du ha lite vin? -Vitt.
Sura inte. Husvinet, det som fläckar ner tänderna.
Seriöst?
Kommer inte Valeria?
Inte ett ord på två dar, inte sen hon skickade bilden.
JAG BÖRJAR JOBBA PÅ SJÄLVUTGIVNINGEN!
-Hon lever verkligen livet, inte sant? -Ja.
-Då ska vi se. -En podcast från Valeria.
Minns ni när jag sa att jag skulle ge ut boken själv?
Det har visat sig vara ett rent helvete!
-Snacka om dåligt humör. -Hon håller på att flippa ut.
Kom igen.
BASERAD PÅ ELÍSABET BENAVENTS ROMANER
SJÄLVUTGIVNING: STOLTHET, TORTYR OCH FASA!
2.2 VET DU INTE VAD DU SKA GÖRA, SKRIV
-Allt står på koreanska. -Ja, älskling. Det här är äkta vara.
Att välja är som att spela rysk roulette med mat.
Hör på, jag gillar allt…
Utom kimchi.
-Kimchi? -Ja.
-Var står det kimchi? -Det måste vara här nånstans.
Jag vet inte säkert, men den är för stark.
Det är evigheter sen vi lunchade ute ihop.
Vi jobbar så mycket.
Och… Jag vet inte. Förresten,
hur går presentationen för Joaquín Orta?
Bra, du vet.
Nej.
-Jag vet inte. Därför frågar jag. -Det vanliga. Jag sammanställer idéer.
Älskling…
Du kan berätta om du kört fast. Jag tycker själv att det är ganska svårt.
Ja, men jag har inte kört fast. Jag skulle säga att jag har kommit långt.
Då så.
Vad är det, då? Tror du att jag ska kopiera dig?
-Va? Nej, det tror jag inte. -Jo.
-Det gör du! -Nej.
Hör på. Kopiera mig? Nej.
-Vi får bara inte kontaminera varann. -När har du kontaminerat mig?
-Hej. -Hej.
Jag tar "bimbibra".
Och kimchi.
-Jag tar samma. -Tack.
-Nej. -Nej?
-Nej. -Varför inte?
-Det bevisar ingenting. -Inte?
Kimchin här är inte ens så stark.
-Visst. -Jättekul.
KLÄNNING 125 €, SKOR, 90 € HALSBAND 25 €
SKYLTA MED NY KLÄNNING NÄR MAN ÄR FATTIG…
VALFERRIZ LA UPP ETT FOTO
SKYLTA MED NY KLÄNNING NÄR MAN ÄR FATTIG…
Virginia väntar på att du ska inleda mötet.
Du borde veta bättre.
Mötet?
-Mötet. -Om entrédesignen.
-Just det. -"Just det."
Du tycks ha nollställt hjärnan på sistone. Ursäkta,
Ja? Vad är det?
Förlåt, jag jobbade på ett projekt.
Det rödhåriga projektet som sprang ut ur ditt hus?
Du och en gift kvinna, det trodde jag inte.
-Hon är inte gift längre. -Jag såg en ring.
Kom, så går vi.
Kommer!
Jag kommer!
Räddningsteamet.
-Vad räddar ni? -Dig.
-Från vad? -Ditt tragiska liv.
-Det är det inte. -Visst.
Har du kollat i spegeln? Som AliExpress-versionen av dig själv.
-Det är kallt. -Har du hört ditt eget meddelande?
-Du låter galen. -Självutgivningen är lite stressig.
-Visst. -Det är bara ett av felen.
Nej, jag vet vart ni vill komma.
-Jag känner dig. -Sluta, Lola!
-Vad är det? -Den här röran speglar hennes liv.
Nu ska du ta på dig rena byxor.
-De här? -Sommarbyxor.
-Jag har fullt upp. -En tröja. Rosa eller grön?
-Grön, den matchar ögonen. -Bra.
-Jag har en gul… -Nej! Upp med armarna.
Högre. Ända upp.
När duschade du senast?
Du måste rensa skallen och komma ut.
-Du ser sliten ut. -Solen skiner ju inte.
-Chanel-läppstiftet. -Som jag grät när jag fick det.
-Jag sa ju det. -Vänta lite, tjejer.
Jag går inte ut för att jag är pank och har fullt upp.
Vi ber dig inte äta kaviar på Ritz, bara att gå ut.
Lugna dig. Ditt i-lands-drama är kvar när du kommer tillbaka.
-Upp med dig! Hennes mobil? -Jag har den.
-Väskan? -Här.
Perfekt. Återställd snygging på väg ut på en drink.
-Närvarande? -Här.
Kom!
Solskenet bedrar, inte sant? Det är förrädiskt.
-Det är kallt. -Men lägg av!
-Varför står vi i kö? -Det är en överraskning.
Det var fler personer på min senaste intervju.
-Tålamod. Det dyker upp nåt. -Det är frustrerande.
Du var modig och är arbetslös. Jag var modig och är boklös.
-Fast modig är att ta i. -Du har i alla fall en bostad.
Då börjas det igen. Bo kvar så länge det behövs.
Jag tänkte börja städa och göra andra sysslor på förmiddagarna.
Det är snällt, men det behövs inte.
Inte för din skull, för min. Jag känner mig värdelös.
-I så fall, okej. -Och hur går det med Borja?
Just nu är jag så arg.
Han avslöjar inte sina idéer för Joaquín Orta-jobbet.
-Han vill väl inte kontaminera dig. -Varför säger alla så?
Vi är reklamare, inte Greta Thunberg.
-Har du berättat om dina? -Det skulle jag, om jag hade några.
-Kommer du inte nån vart? -Nej, för att Borja är min konkurrent.
-Det känns som att jag kvävs. -Jag förstår.
-Har du hört av Víctor? -Nej.
Bäst så. Jag vet inte vad jag skulle säga.
Jag säger inte att han gjorde fel, men det var oväntat.
Jag vet inte.
Har du pratat med Sergio?
Vi har stått i kö i tio minuter
och har redan pratat om Borja, Víctor och Sergio. Varför?
-Vi är självständiga kvinnor. -Lola försörjer dig.
Vi är inte 15 längre.
Vi gillar filmer och böcker. Vi är politiskt intresserade.
Kan vi i tio minuter låta bli…
Glass!
-Visst var det värt det? -Vi köade i 20 minuter.
-Nerea har rätt. De får för mycket tid. -Sant.
Vi kunde hjälpa dig med boken.
-Vet vi nån som kan layout? -Inte jag.
Jag känner en grym grafisk designer jag kan fråga.
Menar du det?
-Är Olga illustratör? -Som klottrade på hennes hus? Nej.
Jo, det är hon.
-Hon är skyldig mig en tjänst. -Menar du det?
Jag kan göra en marknadsplan för lanseringen.
-Kan du? -Absolut.
-Vad skulle jag göra utan er? -En för alla…
-Och alla för en. -Säkert.
-Har du provat din Satisfyer? -Nej.
-Men… -Den gör så här.
Sant.
Och du messar mig
Ett brustet hjärta när du sitter hemma
En dag miste du mig
Precis som du ville
Valeria!
Val!
Du kommer emot mig utan…
Precis som du ville
Du kommer emot mig Och märker inte att jag gått vidare
Att jag inte längre är här
Jag ger dig inte ens en puss
-Hej. -Hej.
Det tar bara en sekund.
Kom in.
Jag visste inte att du bodde här nu.
Nej, det gör jag inte.
Jag jobbar bara här.
Jag ska fotas med kroppsmålning om en timme.
Eftersom du är här kan du kanske hjälpa mig
med dukens baksida.
-Va? -Min häck.
Måla min häck.
Min assistent är fast i trafiken. Det måste torka innan fotografen kommer.
Ja.
Det här partiet, okej?
De här två. De ska ha samma färg. Det är inte så svårt.
Det enda du måste tänka på är att penseldragen har samma riktning.
Klarar du det?
Visst, självklart.
Vad ville du?
Jo, minns du min kompis Valeria?
Hon behöver en illustration till ett bokomslag.
Hon är pank, men betalar så fort hon kan.
Utan illustrationer är det lätt.
Det tar bara några dar.
Hon skickar boken i kväll, när allt är klart.
Tusen tack. Jag vet att du har mycket.
Hur vet du det? Du ringer aldrig mer.
Strök du mig ur din lilla röda?
Jag hade glömt den adressboken. Den behövs inte. Jag stalkar dig på Insta.
-Stalkar? Så modern du låter. -Och du låter som en skojare.
Det är kul att se dig. Jag menar det.
Utan filter.
Lola, för många år sen kunde du dricka en ölfabrik själv.
Se på dig nu, med ett glas vin. Du är svag.
-Nej, jag är glutenintolerant. -Så trendigt.
-Tycker du att du är rolig? -Se, vad jag har.
Se på den här lilla skatten.
Från vår resa till Vietnam. Underbart.
Tänk att vi hade oväxlade cyklar. Vi var galna.
Jag har även några från resan till Marocko direkt efteråt.
Herregud.
Gör du fortfarande den där grejen…
Där är de ju.
Sibiriens stäpper, nu kommer vi.
Tänk om. Jag saknar impulsresor.
Nu måste jag be om semester tre månader i förväg.
Det suger att bli gammal.
Du är så taggad.
-Är det presentationen? -Nej.
Jag hjälper Val marknadsföra sin bok.
-Varför har du inte sagt nåt? -Jag ville väl inte kontaminera dig.
Eller hur?
Joaquín Orta-grejen är annorlunda.
Om vi inte var konkurrenter skulle jag berätta allt.
-Jag vet. -Jag älskar att jobba med dig.
Det vet du.
Berätta vad du gör. Jag saknar vår brainstorming.
Faktiskt inget. Jag vet inte.
En säljoptimerad webbsajt där folk kan läsa om författaren.
Okej. Du borde även dra i gång en introduktionskampanj i sociala medier.
Okej?
Eller ännu bättre…
Vi kan göra det.
Kan vi?
Så här ska vi göra.
-Jag kan göra dig den tjänsten. -Kan du det?
Ja, men jag vill inte ha pengar.
Jag vill ha en ursäkt.
-Du, om nån, borde be om ursäkt. -Varför? Vad har jag gjort?
Du klottrade "flata" på mina föräldrars hus.
-Du tvingade mig att komma ut. -Det har jag inte gjort.
-Du var arg för min och Glorias protest. -Jag och halva föreningen. Och?
-Var det inte du? -Nej.
Nej, självklart inte.
Jag ska ta reda på vem det var, för så gör man inte.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Det var tänkt som påtryckningsmedel för att få dig att göra omslaget.
Du behöver inga påtryckningsmedel.
Jag gör det för att det är du.
Hans blick gled från mina ögon till min mun i väntan mitt gensvar.
-Ursäkta. M-30 var som en långsam parad. -Nej, jag skulle just gå.
Jag skickar ett boksammandrag så att du kan få inspiration.
-Okej? -Okej.
De såg på varann. Avståndet mellan dem var oviktigt
för deras tankar materialiserades.
Minns du Amsterdam?
De föll till golvet och studsade upp.
Blev inte vi utkastade från vandrarhemmet?
Jo.
Det var osjyst.
Vi hånglade ju bara, och på vårt eget rum.
Inför fyra andra våningssängar.
Publiken var det vi tänkte minst på.
Jag minns det tydligt.
Vi rymdes knappt i sängen.
Hans hand smekte mitt ben.
Nej.
Mitt knä.
"Hans hand smekte mitt knä
och fortsatte upp längs insidan av mitt högra lår…"
-Vi måste komma på en hashtagg… -…för att det ska bli viralt.
Himmel, jag tänder verkligen på våra hjärnors samspel.
Och, jag vet inte, har du några andra idéer?
-Ja, faktiskt? -Har du?
En boktrailer på webbsajten för att göra den mer lockande.
Och ett automatiserat e-postbaserat marknadsföringssystem,
som är mycket, mycket, mycket välgjort.
"…särade på mina ben och lät handen glida in där de möttes."
Du har inte förändrats sen vandrarhemmet.
Inte helt sant.
-Be om en författarbiografi. -Och några foton till en säljande profil.
-Vi kontaminerar inte varann. -Nej.
Vi jobbar bra ihop.
Av med den här.
Vad sägs om en presentation i en mysig bokhandel?
Jag gillar det. Vi kan anlita influencers som hyllar boken.
-Säg vad jag vill höra. -Sökmotoroptimering.
"Han särade på mina blygdläppar och gled in i mig."
Fan!
Måtte det vara viktigt!
Jag gillar också att komma oanmäld.
Fast du är inte heller ensam.
Får jag komma in?
Ja. Så klart.
Måste du komma precis nu?
Jag kommer till dig, och du är snyggt men ledigt klädd
och dricker vin med en vacker tjej.
Jag har pyjamas och håret i knut medan jag tar ett glas med min Satisfyer.
Det var med flit.
Jag behövde se dig.
Jag har varit deppig sen du stack.
Ingen av oss förtjänade den återföreningen.
Nej.
Förlåt om jag förstörde din kväll.
Jag låg inte med henne.
Inte den kvällen.
Jag har inte legat med nån sen jag träffade dig.
Jag kan nämligen inte sluta tänka på dig.
Oj.
Om bara jag kunde säga detsamma.
Men jag har haft lite sällskap.
Jag har alltid undrat
hur såna här funkar.
Det är lätt.
Man slår på vibrationen,
för den mot klitoris,
och ökar hastigheten.
-Så här? -Ja, så där.
Utmärkt.
Precis som på mammas och pappas advokatbyrå.
-Tack. -Nej, du ska ha tack. Och du vet…
-Inte ett ord om det här. -Självklart. Vi ses.
Nu vet jag varför jag gillar de där fotona.
-Du är pervers. -Kanske det.
Konst är konst.
Adrián tog dem.
-Jag vill ha ett hemma hos mig. -Vi får se.
-Va? -Jag måste iväg.
-Nej. -Jo.
-Varför jobbar du? -Jag har ett viktigt möte.
-Jag släpper dig inte. -Jo då.
-Nej. -Jo.
-Ska vi beställa pizza? -Jag hinner inte.
-Inte? -Nej.
-Är du säker på att du ska gå? -Ja, helt säker.
Jag ringer.
"Jag ringer"?
VÄNNER FÖR LIVET
Jag ringer dig…
Kallt avsked eller vill han ses igen?
Nerea - Jag säger så, men enligt er är jag iskalla Nerea.
Carmen - Vill han ringa, så ringer han.
Lola - Jag älskar att säga så… Särskilt om jag inte tänker ringa
Carmen - Vi pratar om det i kväll på karaoken
Det tog inte lång tid innan du saknade mig.
Hej, Adrián.
MÖJLIGA SLOGANS
"Förförelsens makt."
"En accessoar som matchar ditt leende."
"Om andra gillar dig, gillar du dig själv."
Vilken smörja.
Minns du min röda adressbok?
Går den att glömma?
Den hade ett rikare socialt liv än jag haft på 29 år.
Varför?
-Inget. Jag berättar sen. -Vem?
-Nej! -En ur Backstreet Boys?
Ja!
Jag sjunger inte med nån som var galen i Howie.
Bandet var mer än Brian och Nick.
-Nej. -Jag förstår henne.
-Jag var kär i Victoria i Spice Girls. -Och i Ella Baila Sola?
-Dåtidens feminister. -Marta och Marilia?
Hur många 90-talslåtar kan du där de sjöng om att ligga med nån och sen:
"Det var kul, hej då"?
Fan, okej, vem kan säga nej nu?
-"Amores de barra". -Okej.
-Nej, ta nåt annat. -Seriöst?
Den handlar om läppstift, och Joaquín Orta-kampanjen räcker.
-Glöm den en stund. -Nej, jag kan inte. Det är bara…
Jag kikade på Borjas idéer.
-Carmen. -Inte förrän nu?
-Seriöst? -Ville inte ni det?
-Han klantar sig rejält. -Är det så illa?
Idéerna hade varit originella på 1980-talet.
Ja! "Juntos" med Paloma San Basilio.
-Ja. -Nej, snälla.
De tar betalt per timme.
Det är Adriáns och min karaokelåt.
Ni och 90 % av alla spanjorer. Förlåt, men ni var inte unika.
-Han ringde och ville träffas. -Han saknar dig nog.
-Är du redo? -Jag vet inte.
Men det är skumt att inte ha honom i närheten.
Och han har det säkert kämpigt.
-Tänker du berätta nåt om romanen? -Inte en chans.
Han behöver inte veta att jag bedrog honom med Víctor.
Han har säkert magrat. När han är orolig blir han skinn och ben.
Det är en tämligen delikat situation.
Vad ska du ha på dig?
Stopp!
Ska du verkligen ha det där?
-Ja, hur så? -Så sexigt? Det är riktigt grymt.
Du går i trasor i veckor, men klär upp dig
för att träffa en förkrossad person.
Visa lite solidaritet, är du snäll.
Okej då.
-En hamburgare, tack. -Vad gör du? Är du knäpp?
-Va? -Ingen lunch. Det tar för lång tid.
Ta nåt kvickt ifall stämningen blir obekväm.
Då kan du dra efter tio minuter.
Jag tar bara en öl.
-Så ja. -Nej, ingen alkohol.
Du får inte tabba dig.
Okej.
-Jag tar te. -Perfekt.
Vet du vad du ska säga till honom?
Adri, hur är det?
Hur vågar du fråga det?
Och nu, då?
-Han kommer att vara risig. -Du måste vara konstruktiv.
Herregud, det blir en katastrof.
Hon sa "konstruktiv", inte negativ. Det går bra.
Låt livet blomstra
När du minst anar det
Låt det bana sin egen väg
Och klättra som en vinranka
Låt vinden föra mig
Mot en ny framtid
Låt mig återvända till mina rötter
Och låt min rädsla försvinna
Hej.
Förlåt.
Hur är det?
-Hej. -Hej.
-Ska vi sitta? -Ja.
-Jag såg fram emot att träffa dig. -Jag såg dig häromdagen, i t-banan.
-När? -Du såg inte mig.
Jag försökte ta mig til dig, men kom för sent. En passande allegori.
Hur mår du?
Bra. Fullt upp.
-Två öl. -Ja. Nej!
-Inte? -Nej, jag tar hellre te.
-En te och en öl. -Ska bli.
Tack.
Jag jobbar på en fotoserie.
-Gör du? -Ja.
-Jag jobbar för en resetidskrift. -Det gläder mig.
-Tack. -Du har inte magrat.
-Nej. -Jag menade att du ser bra ut.
Tack.
Ja. Jag har haft den i så många år att jag känner mig naken utan den.
-Med vigselringen på känner jag mig… -Trygg.
Ja.
Jag tog av min innan jag gick in.
Jag är redo att gå vidare.
Häromdagen i tunnelbanan
förstod jag det.
Ditt tåg körde och jag mådde ändå bra utan dig.
Så bra.
Ja.
Men först vill jag prata med dig om några saker jag har tänkt på.
Jag gick till banken i går och pratade med…
I tomrummet du lämnade i mig
I mig
Och jag minns inte ens vad du gjorde
Eller dagen du gick
Nu återstår inget
Inget
Jag har lärt mig att leva med ärren
-Val? -Förlåt. Ja, våra gemensamma konton.
-Känns det bra för dig? -Ja.
-Okej. -Ja.
Messa mig om du kan i veckan, så kan vi göra det ihop, om du vill?
Okej.
Inget
Men när allt kommer omkring
Glömde jag bort att glömma dig
Glömde jag bort att glömma…
-Vad gör du här? -Hej, eller?
Hej. Visst. Kom in.
Jag kommer med omslaget till din väns bok.
Det är vackert.
-Jag älskar det. -Gör du?
-Tack. -Det var så lite.
Kommer jag olägligt?
Nej, jag tvättar bara.
Kom in.
Tvättar du kläder eller gör du en molotovcocktail?
Jäklar.
Man kunde tro att du aldrig har använt en tvättmaskin.
Har du aldrig gjort det?
-Lärde inte dina föräldrar dig det? -De tvättade inte heller.
-Det gjorde Estela. -Estela?
-Snälla, skratta inte. -Förlåt.
Skratta inte. Jag försöker bli mer självständig och mindre…
Rikemansunge.
-Tycker du också det? -Kom igen.
Du är nästan 30 och har aldrig tvättat.
Men låt inte det stoppa dig om du vill lära dig.
Det viktigaste är att skilja på ljus och mörk tvätt.
Klart.
Okej. Och…
Vad händer om jag blandar olika färger?
Tja, det som händer är
att dina blusar inte längre är fläckfria.
Carmen.
Jag tänkte att vi kunde ta med den här hem.
-Vad gör du? -Är den inte cool?
Kan du sluta? Det är genant. Fokusera.
Vad säger du om det här? Färgen verkar konstig, men det gör inget.
Jag har läppstift för min skull, inte för andra.
Varför frågar du då mig?
Du har rätt.
Ja, jag förstår. Men om jag provar det här.
Såg du det här? Det jag har här.
Visst är det gladare? Mer jag.
Jag väljer läppstift efter mitt humör, det är ingen accessoar.
Bra att veta.
Prova det här.
Det är inte ens ett läppstift, det är en highlighter.
-Jaha. -Ja.
Och, åh!
Se på det här. Det är jättevackert.
Det är så ljust. Det ger bara lite glans.
Men osminkad är inte samma sak som naken, vet du?
Det vet jag, ja.
För att sminka sig är ett val för kvinnor, inte ett måste.
Är att läsa min kampanj ett val eller ett måste?
Du sågar alla mina idéer.
Ja.
Va?
-Du kan inte presentera det där. -Ser du?
Vet du hur sårande det är när nån försöker fixa ens arbete?
-Ja. -Ännu mer om det är du.
Du pratar om tillit och samarbete.
-Du snokade i min dator. -Rör inte ihop saker.
Det får inte gå ut över vår relation.
-Det håller jag med om. -Okej.
Vad gör du? Vart är du på väg?
Vänta. Gå inte på det här viset.
Vänta, är du snäll.
-Vart ska du? -Nu går du hem till dig och jag till mig.
-Vi ses på presentationen. -Nej.
-Då rör vi inte ihop saker. -Men…
Herregud.
-Du är så sexig när du är koncentrerad. -Vad gör du här?
-Jag har inte hört av dig. -Det var avsiktligt.
Jag vet inte om du förstod mig, men det är slut.
Är det ett knep för att jag ska lida?
Du är en praktskitstövel.
Det är inte första gången den här historien berättas.
Du gör slut. Två veckor går.
Jag kommer hit och vi har vårt livs bästa sex.
Jag ska berätta en ny historia. Jag gör slut och ringer inte dig igen.
Du kommer hit, och jag ignorerar dig för att jag måste jobba.
-Kan vi träffas senare och prata? -Nej.
-Är du så upptagen? -Ja, jag fick köpa en ny kalender.
Och gissa vad?
Du ryms inte i den.
HEJ DÅ SERGIO
AVFALL I HAVET OCH DESS MILJÖPÅVERKAN
DU ÄR NÄSTAN KLAR
UPPLADDNINGEN AV EN BLUFF ÄR SLUTFÖRD
GRATTIS! DIN BOK GÅR NU ATT KÖPA
Tjejer, nu börjar det. Det är officiellt.
Min bok finns på nätet.
Jag måste tacka er alla, och inte bara för publiceringshjälpen.
Lola, tack för att du gav mig självförtroendet
för att ta det här steget.
Utan ditt tjat skulle jag gå i mjukisbyxor jämt och aldrig duscha.
SERGIO - MISSAT SAMTAL
SERGIO - 1 MEDDELANDE
2 MEDDELANDEN
Och tack, Nerea.
Du gjorde en enorm förändring för att kunna vara dig själv.
Du hjälpte mig övervinna min rädsla och blicka framåt.
SERGIO - LOLA, SVARA. VI MÅSTE PRATA.
JAG HAR LÄMNAT MARTA. RING MIG, ÄR DU SNÄLL.
SERGIO - KONTAKTEN HAR BLOCKERATS
Carmen, tack vare dig har jag lärt mig
att känslor man inte ger uttryck för biter sig fast.
Som du en gång sa: "Om du behöver gråta, gråt.
Om du måste skratta, skratta.
Och vet du inte vad du ska göra, skriv."
Så, tack till er alla.
En bluff är bara titeln på en bok skriven av Valeria Férriz.
Livet är för kort för att vänta på att saker ska hända.
Om man vill nåt, måste man få det att hända.
Undertexter: Jessika Johansson