A NETFLIX SOROZATA
- Mi volt ez? - Mi ez?
- Itt vagyok. - Szia!
- Kérsz bort? - Fehéret.
Ne zsémbeskedj! A ház bora, ami elszínezi a fogaidat.
Igazán?
Valeria nem jön?
Két napja nem írt semmit, mióta ezt a fotót küldte.
Csajok! Kezdem a szerzői könyvkiadást!
- Ez az élete fénypontja, ugye? - Igen.
- Lássuk csak! - Egy podcast Valeriától.
Rémlik, amikor bátran a szerzői kiadásra vállalkoztam?
Hát úgy tűnik, ez egy nagy rakás szar.
- Egek, nincs jó kedve. - Tényleg kezd begolyózni.
Jó, gyerünk!
ELÍSABET BENAVENT REGÉNYEI ALAPJÁN
SZERZŐI KIADÁS: BÜSZKESÉG, KÍN ÉS HORROR!
2.2 HA NEM TUDOD, MITÉVŐ LÉGY: ÍRJ
Ez az egész koreaiul van.
Igen, drágám. Mert autentikus.
Itt olyan ételt választani, mint kajával oroszrulettezni.
Figyelj, én mindent szeretek,
a kimcshit kivéve.
- Kimcshi? - Igen.
Hol van a kimcshi?
Valamerre itt kell lennie.
Vagy itt. Mindegy, passzolom.
Nem tudom, hol van. De túl fűszeres.
Ezer éve nem voltunk együtt ebédelni.
Lefoglal minket a munka.
És… nem is tudom. Amúgy hogy halad a prezentációd Joaquín Ortának?
Jól, hát tudod.
Nem.
- Nem tudom. Ezért kérdezem. - A szokásos. Ötletelek meg ilyesmik.
Szerelmem,
ha elakadtál, elmondhatod.
Én magam is elég nehéznek találom.
Jó, de nem akadtam el. Igazából nagyon is jól haladtam.
Rendben.
Akkor meg mi az? Azt hiszed, le akarlak másolni?
- Nem, nem hiszem, hogy lemásolsz. - De.
- De igen! - Nem.
Figyelj! Engem lemásolni? Nem.
Csak ne szennyezzük be egymás ötleteit!
Mikor szennyezted be az enyémet?
- Helló! - Üdv!
Jó, én kérném a „bimbibabrát”
és a kimcshit.
Ugyanezt kérem.
Köszönjük!
- Nem. - Nem?
- Nem. - Miért nem?
- Nem, ez nem bizonyít semmit. - Tényleg?
A kimcshijük nem is olyan fűszeres.
- Jó. - Okoska.
RUHA 125 EURÓ, CIPŐ 90 EURÓ, MEDÁL 25 EURÓ
ÚJ RUHÁVAL KÉRKEDNI, AMIKOR SZEGÉNY VAGY…
VALFERRIZ ÚJ KÉPET POSZTOLT
ÚJ RUHÁVAL KÉRKEDNI, AMIKOR SZEGÉNY VAGY…
Virginia tíz perce vár rád a találkozó miatt.
Mást nem is mondok.
A találkozó?
- A találkozó. - A bejárat kialakításáról.
Igen, arról.
„Igen, arról.”
Mintha újraindítottad volna magad mostanság. Elnézést!
Halló? Mi az?
Bocsánat, egy projekten dolgoztam.
Egy vörös hajú projekten, aki a múltkor elviharzott?
Nem hittem, hogy egy házas nőbe zúgsz bele.
- Már nem házas. - Pedig tuti láttam a gyűrűjét.
Gyerünk, menjünk!
Megyek.
Megyek már!
- Felmentősereg. - És mit mentetek?
- Téged. - Mitől?
- A bús életedtől. - Nem az.
- Persze. - Belenéztél a tükörbe?
Mintha saját magad AliExpress-változata lennél.
- Hideg van. - Hallottad az üzidet, amit küldtél?
Őrültnek tűntél.
Kicsit stresszes a szerzői könyvkiadás.
- Az hát. - Ez csak a baj egyik része.
Ne! Tudom, mit akarsz elérni.
- Persze. Ismerlek. - Lola, elég!
- Mi az? - Ez a rendetlenség az élete tükörképe.
Jó, felveszel szépen valami tiszta nadrágot!
- Ezt? - Az nyárra van.
- Most nem érek rá. - Rózsaszín vagy zöld pulcsi?
- Zöld. Megy a szeméhez. - Príma.
- Van ott egy sárga… - Nem! Kezeket fel!
Magasabbra! Még!
Mikor fürödtél utoljára?
Tiszta fej és friss levegő kell neked.
- Elnyűttnek tűnsz. - Mert nem süt a nap.
- A Chanel rúzs! - Bőgtem, amikor nekem adtad.
- Mondtam. - Csajok, egy percet kérek!
Nem megyek sehova, mert nincs pénzem, és csomó dolgom van.
Nem a Ritzbe küldünk kaviározni, csak azt akarjuk, mozdulj ki.
Ne félj! Az első világbeli drámád még itt lesz, amikor hazajössz.
Állj fel!
Lássuk csak! Mobil?
- Megvan. - Táska?
- Itt van. - Nagyszerű.
Helyreállított nőci, aki piálni indul?
- Jelen? - Igen.
Indulás!
Ez a napsütés félrevezető, nem? Csalafinta.
- Hideg van. - Maradj már!
- Mi miatt állunk sorba? - Meglepetés.
Az utolsó állásinterjúmnál többen álltak sorban.
- Türelem! Majd adódik valami. - Frusztráló.
Bátor voltál, most állástalan. Bátor voltam, most könyvtelen.
- Talán a bátorság túlértékelt. - De legalább van lakásod.
Megint kezded. Addig maradsz, amíg akarsz.
Arra gondoltam, a reggeleimet takarításra és házimunkára használhatnám.
Ez kedves tőled, de nem szükséges.
Nem miattad, magam miatt. Haszontalannak érzem magam.
- Ahogy érzed. - És hogy áll a dolog Borjával?
Most épp nagyon mérges vagyok. Nem árulta el a Joaquín Orta-melós ötleteit.
Nem akart beszennyezni.
Mi ez az állandó szennyezés? Marketingesek vagyunk, nem Greta Thunberg.
- Te elárultad a tieidet? - Megtettem volna, ha lenne bármim.
- Nem haladtál semmit? - Nem, mert Borja a konkurensem.
- Olyan, mintha leblokkolnék. - Értem.
- Jelentkezett Víctor? - Nem. És talán jobb is.
Nem tudnám, mit mondjak neki.
Nem mondom, hogy rosszat tett, csak nem ezt vártam.
Nem tudom.
Megint beszéltél Sergióval?
Csajok, tíz percet álltunk sorban,
és már szóba került Borja, Víctor és Sergio. Mi a fene?
- Független nők vagyunk. - Lola tart el téged.
Már nem vagyunk tinik.
Szeretjük a filmeket, a könyveket. Érdekel a politika.
Tíz percig próbáljunk ne beszélni…
Gofri!
- Nem érte meg? - Húsz percig álltunk sorban.
De igazad van. Túl sok időt szentelünk nekik.
Így van.
Segíthetnénk neked a könyvvel.
- Ismerünk tipográfust? - Én nem.
Megkérdezhetem ezt a nagyszerű grafikus ismerősömet.
Tényleg?
- Olga nem illusztrátor? - Aki összegraffitizte a házát? Hagyjuk!
Igen, az.
- Bánja a fene, tartozik nekem. - Biztos?
Én csinálhatok egy marketingtervet az induláshoz.
- Tényleg? - Naná!
Nem tudom, mihez kezdenék nélkületek.
Egy mindenkiért…
És mindenki egyért.
Ja, álmodban.
- Satisfyer-teszt? - Nem volt.
- De… - Ezt csinálja.
Így igaz.
Valeria!
Val!
Szia!
Csak egy percet kérnék!
Gyere be!
Nem tudtam, hogy most itt laksz.
Nem lakom itt.
Csak egy munkára jöttem.
Egy óra múlva testfestésfotózásom lesz.
Ha már itt vagy, segíthetnél befejezni
a vászon hátsó felét.
- Micsodát? - A seggemet.
Fesd ki a seggemet!
Az asszisztensem egy órája a dugóban ül. Meg kell száradnia, mielőtt ideér a fotós.
Értem, jó.
Nézd, ez az a rész. Oké?
Ez a kettő. Ugyanolyan színűek, nem olyan bonyolult.
Csak annyi a lényeg, hogy az ecsetvonások biztosan ugyanabba az irányba menjenek.
Menni fog?
Igen, persze.
És mit szeretnél?
Ja, igen. Emlékszel Valeria barátnőmre?
Egy illusztrátort keres a könyve borítójához.
Le van égve, de fizet majd, amint tud.
Illusztrációk nélkül nem vészes.
Pár nap alatt megvan.
Még befejez pár dolgot, de ma este tudja küldeni.
Ezer köszi! Tudom, hogy sok a dolgod.
Honnan tudod? Nem is hívsz már.
Kitöröltél a vörös noteszedből?
El is feledtem azt a noteszt.
Nincs rá szükségem. Csekkollak Instagramon.
- Csekkolsz? Olyan modernül beszélsz. - Te meg mint egy bohóc.
Örülök, hogy látlak. Őszintén.
Filterek nélkül.
Lola, évekkel ezelőtt egy sörgyárat is meg tudtál inni egyedül.
Most nézz magadra! Egy pohár bor. Puhány vagy.
- Nem, gluténérzékeny vagyok. - Nagyon trendi.
Azt hiszed, ez vicces?
Jó, ezt figyeld!
Nézd ezt a kis kincset!
A vietnámi utunkról van. Ez csodálatos.
Hihetetlen, hogy sikerült egysebességes bicajjal. Őrültek voltunk.
És van pár képem az azt követő marokkói utunkról is.
Istenem!
Még mindig csinálod azt az izét?
Pont itt vannak.
Szibériai sztyeppe, máris jövünk!
Jaj, bárcsak!
Hiányoznak a last minute útjaink.
Most három hónappal előre kell szabadságot kérnem.
Felnőni szívás.
Nagyon belejöttél.
- Ez a prezentáció? - Nem.
Segítek Valnak a könyve marketingjében.
Miért nem mondtad el?
Szerelmem, gondolom, nem akartalak beszennyezni.
Ugye?
A Joaquín Ortá-s dolog az más tészta.
Ha nem lennénk konkurensek, mindent elmondanék neked.
Tudom.
Imádok veled dolgozni.
Ezt te is tudod.
Na, mit tervezel? Hiányoznak az ötleteléseink.
Semmit, tényleg. Nem is tudom.
Egy eladásra optimalizált weboldalt, ahol megismerhetik a szerzőt.
Oké.
És indíthatnál egy közösségi médiás bemutatkozó kampányt.
Jó?
Sőt, tudok jobbat…
indíthatnánk.
Igazán?
Elmondom, mi lesz.
- Megtehetem ezt a szívességet. - Megtennéd?
Igen, de nem pénzt akarok.
Hanem bocsánatkérést.
Te vagy, akinek bocsánatot kéne kérnie.
Miért, mit tettem?
A szüleim házára firkáltad, hogy „leszbi”.
- Miattad kellett kitálalnom nekik. - Azt nem én csináltam.
- Kiakadtál a gloriás tiltakozásunk miatt. - Én és még az egyesület fele. És?
- Nem te voltál? - Nem.
Persze hogy nem.
Kiderítem, ki volt az, mert ez nem okés.
Hát, nem is tudom, mit mondjak.
Gondoltam, ezzel ráveszlek, hogy megcsináld a borítót.
Nem kell rávenned.
Miattad csinálom meg.
A tekintete a szememről a számra vándorolt, választ várván.
Elnézést! Az M-30-as be volt állva.
Épp menni készültem.
Elküldöm a könyv összefoglalóját, hogy ihletet tudj meríteni.
- Oké? - Aha.
Egymásra néztek. A köztük lévő távolság nem számított,
mert a gondolataik alakot öltöttek.
Rémlik Amszterdam?
A földre huppantak, majd felpattantak.
Kitettek minket a szállóról, igaz?
Igen.
Nem volt fair.
Csak smaciztunk, és a szobánkban.
A négy másik emeletes ágy előtt.
Magasról tettünk a közönségre.
Tökéletesen emlékszem.
Alig fértünk el az ágyon.
A keze a lábamat simogatta.
Nem.
A térdemet.
„A keze a térdemet simogatta,
és felfelé haladt a jobb combom belsején.”
- Ki kell találnunk egy hashtaget… - …hogy a tartalom vírusként terjedjen.
Egek! Begerjedek, amikor egy rugóra jár az agyunk.
És… nem is tudom, vannak egyéb ötleteid?
- Voltaképp igen. - Igen?
Egy könyvelőzetes az oldalba ágyazva, hogy tetszetősebbnek tűnjön.
És egy automatizált e-mailes marketingrendszer,
ami nagyon,
nagyon jól működik.
„Széttárta a lábaimat,
amíg be nem csúsztatta a közöttük lévő csúcsba.”
Semmit sem változtál a szálló óta.
Nem egészen.
- Kérj egy szerzői életrajzot, jó? - És néhány fotót egy piacképes profilhoz.
- Nem szennyezzük be egymást. - Nem.
Jól együttműködünk.
Ezt vedd le!
Mit szólsz egy bemutatóhoz egy bájos könyvesboltban?
Tetszik. Felkereshetnénk influenszereket, hogy dicsérjék a könyvet.
- Mondd, amit hallani akarok! - SEO-pozícionálás.
„Széthúzta szeméremajkaimat, és belém csúsztatta.”
A picsába!
Remélem, fontos.
Én is szeretek váratlanul megjelenni.
És te sem vagy egyedül.
Bejöhetek?
Igen.
Igen, persze.
Pont most kellett felbukkannod?
Én beállítok, te divatosan vagy felöltözve,
és egy gyönyörű nővel borozgatsz.
Te meg jössz, és itt találsz pizsamában, kontyos hajjal és a Satisfyeremmel.
Szándékosan csináltad.
Látnom kellett.
Rosszul éreztem magam a múltkori után.
Egyikőnk sem érdemelt ilyen találkozást.
Nem.
Bocs, hogy tönkretettem az estéd.
Nem feküdtünk le.
Aznap este nem.
Senki mással nem feküdtem el, mióta megismertelek.
Mert folyton csak rád gondolok.
Azta!
Bár ugyanezt mondhatnám!
De nekem volt társaságom.
Mindig tudni akartam,
ezek hogy működnek.
Egyszerű.
Beállítod a rezgést,
mozgatod a csiklónál,
majd növeled a tempót.
- Így? - Igen, így.
Remek!
Pont, mint a szüleim ügyvédi irodájában.
- Köszönöm. - Én köszönöm.
És ugye emlékszik?
- Erről egy szót se! - Természetesen. Viszlát!
Már tudom, miért szeretem ezeket a fotókat.
- Perverz vagy. - Meglehet.
Ez tiszta művészet.
Adrián készítette.
- Akarok egyet a házamba. - Meglátjuk.
- Mi az? - Mennem kell.
- Nem. - De.
- Nem. - De igen.
- Miért dolgozol? - Fontos találkozóm lesz.
- Nem engedlek el. - De igen.
- Nem. - Muszáj lesz.
- Nem rendelünk pizzát? - Nincs rá időm.
- Nincs? - Nincs.
- Biztos elmész? - Igen, biztos.
Majd hívlak.
„Majd hívlak”?
4 ÖRIBARI
Majd hívlak…
Rideg búcsú vagy később is látni akar?
NEREA: Én használom, de szerintetek én vagyok jégszívű Nerea.
CARMEN: Ha fel akar hívni, úgyis fel fog.
LOLA: Imádom ezt mondani… Főleg, ha nem fogom hívni.
CARMEN: Beszéljük meg este karaoke közben!
Hamar hiányozni kezdtem.
Szia, Adrián!
LEHETSÉGES SZLOGENEK
„A csábítás ereje.”
„Egy kiegészítő, ami illik a mosolyodhoz.”
„Ha mások szeretnek, te is szeretni fogod magad.”
Mi ez a sok baromság?
Hé! Emlékszel a vörös noteszemre?
Hogy felejthetném el?
A notesznek jobb társasági élete volt, mint nekem.
Miért?
- Semmi. Később elmondom. - Ki az?
- Senki! - Backstreet Boys?
Jöhet!
Nem énekelek azzal, aki bele volt zúgva Howie-ba.
Volt benne valami, ami Brianben és Nickben nem.
- Nem. - Én megértem.
- Én a Spice Girls-ös Victoriát imádtam. - Egy Ella Baila Sola-dal?
- Feministák voltak. - Marta és Marilia?
Hány szám rémlik a '90-es évekből,
amiben arról énekelnek, hogy lefeküdtek egy pasival, majd leléptek?
Basszus, erre ki mondhat nemet?
- „Amores de barra”! - Jó.
- Valami mást! - Komolyan?
Rúzsról szól, amiből jut nekem bőven Joaquín Orta kampányában.
- Azt most felejtsd el! - Nem megy, mert…
belekukkantottam Borja ötleteibe.
- Carmen! - Mi tartott eddig?
- Lola! - Nem erre gondoltál?
- Nagyon el fogja szúrni. - Annyira rosszak?
A '80-as években eredetinek számítottak volna.
Ez! A „Juntos” Paloma San Basiliótól!
- Igen! - Ne már!
Itt óradíjat számolnak fel!
Itt mindig ezt énekeltük Adriánnal.
Ti és Spanyolország 90 százaléka. Nem voltatok különlegesek.
- Találkozni akar. - Szegény, biztos hiányzol neki.
Készen állsz rá?
Nem tudom.
De furcsa, hogy nincs mellettem.
És biztosan nagyon szenved.
Mesélsz neki a regényedről?
Kizárt.
Nem kell megtudnia, hogy megcsaltam Víctorral.
Tutira lefogyott.
Ha aggódik, mindig csont és bőr.
Ez elég kényes helyzet.
Mit veszel fel?
Álljunk meg!
Komolyan ez lesz rajtad?
- Hogy érted? - Nem túl szexi?
Kegyetlenség.
Hetek óta szörnyen festesz, de kiöltözöl, mert találkoztok, miközben romokban hever.
Mutass már egy kis együttérzést!
Jól van.
- Hamburgert kérek. - Mit csinálsz? Megőrültél?
- Mi van? - Ne ebédeljetek együtt! Túl sokáig tart.
Olyat kérj, amivel hamar végzel, ha kínos lenne.
Akkor tíz perc után leléphetsz.
Csak egy sört kérnék.
- Tessék. - Nem jó. Alkoholt ne!
Elszúrod, ha nem tiszta a fejed.
Legyen!
- Teát kérek. - Tökéletes.
Tudod, mit fogsz mondani neki?
Adri, hogy vagy?
Hogy vagy képes ezt kérdezni?
És most?
- Egyértelmű, hogy rossz passzban lesz. - Legyél határozott!
Anyám, kész katasztrófa lesz!
Határozott, ne negatív! Menni fog.
Szia!
Elnézést!
Hogy vagy?
- Szia! - Szia!
- Leülünk? - Persze.
Örülök, hogy találkozunk.
Láttalak múltkor a metróban.
- Mikor? - Nem vettél észre.
Próbáltam jelezni, de késő volt. Ez a szitu a kapcsolatunkra emlékeztet.
Hogy érzed magad?
Jól. Sok a dolgom.
- Két sört! - Igen. Ne!
- Ne! - Ne?
Ne! Inkább egy csésze teát kérnék.
- Egy tea, egy sör. - Rendben.
Köszönjük!
Egy fotósorozaton dolgozom.
- Tényleg? - Igen.
- Egy utazási magazinnak csinálom. - Örülök.
- Köszi! - És nem is fogytál.
Hát nem.
Úgy értem, jól nézel ki.
Köszi!
Igen.
Ennyi idő után meztelennek érzem magam, ha nem viselem.
- Ha rajtam van, az… - Biztonságot ad.
Igen.
Levettem, mielőtt bejöttem.
Készen állok továbblépni.
Múltkor, a metróban…
jöttem rá.
A szerelvény elment, és rendben voltam nélküled is.
Az jó.
Igen.
De szeretnék beszélni veled pár dologról,
amiken agyaltam.
Tegnap elmentem a bankba, és beszéltem…
Val?
- Val? - Bocsi!
Igen, szóval a közös számlánk.
- Részedről rendben? - Igen.
- Oké. - Persze.
Ha valamelyik nap jó neked a héten,
szólj, és együtt elintézzük, ha úgy megfelel.
Rendben.
- Mit keresel itt? - Neked is szia!
Szia! Gyere csak be!
Elhoztam a barátod könyvborítóját.
Gyönyörű lett.
- Imádom. - Tényleg?
- Köszönöm! - Szívesen.
Szóval rosszkor jöttem?
Nem. Épp mosni akartam.
Gyere!
Te mosol vagy Molotov-koktélt készítesz?
Basszus!
Mintha még sohasem használtál volna mosógépet.
Sosem használtál még?
- Nem mutatták meg a szüleid? - Ők sem használták.
- Estela mosott. - Estela?
- Légyszi ne nevess! - Bocsi!
Ne nevess! Próbálok függetlenebb lenni, és kevésbé olyan, mint egy…
Gazdag gyerek.
- Te is ezt gondolod? - Hát na.
Mindjárt 30 éves vagy, és még sosem mostál.
De ez ne akadályozzon meg abban, hogy megtanuld, hogyan kell!
A legfontosabb, hogy különszedjük a világosakat és a sötéteket.
Kész.
Oké, és…
mi történik, ha összekeverem a különböző ruhákat?
Hát akkor az történik,
hogy a blúzaid már nem lesznek makulátlanok.
Carmen!
Arra gondoltam, ezt meg kéne vennünk.
- Mit csinálsz? - Nem tetszik?
Abbahagynád? Ez tök égő. Koncentrálj!
Erről mit gondolsz? Talán fura a színe,
de nem baj, mert nekem kell tetszenie,
nem másoknak.
Akkor az én véleményem mit izgat?
Ja, jogos.
Jó, értem. Hadd próbáljam ki ezt!
Ezt láttad?
Ezt itt.
Ez vidámabb, nem? Jobban illik hozzám.
A hangulatom alapján választok rúzst, nem kiegészítőnek.
Jó tudni.
Próbáld ki ezt!
Szerelmem, ez nem rúzs, hanem kiemelő.
- Értem. - Oké.
És…
Ezt nézd! Ez nagyon szép.
Olyan világos, hogy csak egy kis ragyogást ad.
De smink nélkül utcára menni nem ugyanaz, mint meztelenül, tudod?
Igen, tudom.
Mert a smink csak egy lehetőség a nőknek, nem kötelező elem.
És elolvasni a kampányomat kötelező volt?
Fikázod az összes ötletemet.
Igen…
Mi az?
- Nézd, azt nem prezentálhatod. - Látod?
Tudod, milyen megalázó, amikor belenyúlnak a munkádba?
- Tudom. - Tőled meg pláne.
Te beszélsz bizalomról és közös munkáról.
- Belenéztél a gépembe. - Ne keverjük!
A munka ne hasson ki a kapcsolatunkra!
Egyetértek.
Oké.
Mit csinálsz?
Borja! Hová mész? Kérlek, várj meg! Ne menj el így!
Borja, kérlek, várj!
Hová mész?
Mindketten hazamegyünk, és a prezentáción találkozunk.
- Ne! - Így nem keverjük a magánélettel.
De…
Istenem!
- Olyan szexi vagy, mikor koncentrálsz. - Mit keresel itt?
- Nem hallottam felőled mostanában. - Ez volt a célom.
Nem tudom, megértetted-e, de vége van.
Ez valami trükk? Így akarsz móresre tanítani?
Te tényleg igazi seggfej vagy.
Ezt a forgatókönyvet többször eljátszottuk már.
Közlöd, vége, eltelik két hét, idejövök, és lenyomjuk életünk legjobb dugását.
Na itt az új forgatókönyv.
Közlöm, hogy vége, és nem hívlak többé.
Te idejössz, én meg tojok rád, mert dolgoznom kell.
- Megbeszélhetnénk később? - Nem.
- Ennyi dolgod van? - Új határidőnapló is kellett. És képzeld!
Számodra betelt.
ÉG VELED, SERGIO
TENGERI HULLADÉK ÉS ANNAK KÖRNYEZETI HATÁSA
MINDJÁRT KÉSZ VAGY!
AZ IMPOSZTOR SIKERESEN FELTÖLTVE.
GRATULÁLUNK! A KÖNYVED MÁR MEGVÁSÁROLHATÓ.
Lányok, eljött az idő. Már hivatalos.
A könyvem megvehető a neten.
Köszönöm, és nem csak azt, hogy segítettetek megjelentetni.
Lola, köszi, hogy önbizalmat adtál ehhez a lépéshez.
Ha nem mész az agyamra, még mindig mosdatlanul ülnék a macinacimban.
SERGIO: NEM FOGADOTT HÍVÁS
SERGIO: EGY ÚJ ÜZENET
KÉT ÚJ ÜZENET
És köszi, Nerea.
Hatalmas dolog, hogy felvállaltad önmagad.
Erőt adtál dobni a félelmet, és a jövőbe tekinteni.
SERGIO: Lola, vedd fel! Beszélnünk kell.
Elhagytam Martát. Kérlek, hívj fel!
TÖRLÉS
SERGIO LETILTVA
Carmen, hála neked megtanultam,
hogy a ki nem mutatott érzelmek bennragadnak.
Ahogy egyszer mondtad: „Ha sírnod kell, sírj!
Ha nevetned kell, nevess!
És ha nem tudod, mitévő légy:
írj!”
Szóval hála nektek
már csak Valeria Férriz könyvének címe az, hogy Imposztor.
Az élet túl rövid ahhoz, hogy csak várjunk.
Ha akarunk valamit, menjünk, és szerezzük meg!
A feliratot fordította: Varga Balázs