Boken är inte bara din. Den är min också.
-Och min. Och Nereas. -Jag skrev den.
-Vad gör du? -Jag lider av klaustrofobi.
-Vad gör vi nu? Jag blir sen. -Nu handlar det inte bara om dig.
-Hur sa? -Vi har fått nog.
Du tar aldrig det du vill ha mest, sen lämnar du oändliga meddelanden
för att du ångrar dina beslut.
Nej.
-Jag fixar inte det här. Jag får panik. -Kan du sluta?
Vi vill att du är ärlig mot dig själv.
-Som du var med Borja? -Det var lågt.
-Beklagar att vi saknar din viljestyrka. -Skenet bedrar.
-Varför sa du så? -Säg det, du.
Jag vet inget om Kambodja-resan, men för att nyss ha kommit ut
luktar du unken garderob.
Sluta bråka. Det här löser inget.
Carmen har rätt. Du måste berätta vad som har hänt, Val.
BASERAD PÅ ELÍSABET BENAVENTS ROMANER
EN VECKA TIDIGARE
2.1 SLUTA FLY
VÍCTOR - FÖR TRE VECKOR SEN
Jag väntar på att höra av dig, Valeria, men inte för evigt.
Tjejer, jag har återvänt från Valencia till min urspanska verklighet.
Till Memoria trans-torget.
Ska bli. Då kör vi.
Jag vet att jag varit osynlig,
men jag behövde koppla ner mig och umgås med min niece.
Jag skickar en bild. Hon lägger på sig nu.
Förresten, Carmen, min syster älskade din present.
Hör på, ärligt talat,
tänkte jag inte bättre i Valencia. Jag har inte svarat Víctor.
Jag fixar inte att ha bollen på min planhalva.
Joaquín Ortal, vice-vd på Jorge Rubios företag, väntar dig.
-Följ med mig. -Toppen tack.
Jag är författare, men i hans fall sviker orden mig.
För att inte nämna den andra mannen som håller mig vaken, Pierre Duvont.
Skratta inte, Nerea. Jag vet att du tycker namnet är fånigt.
Vi tar bussen.
Åh, Lola… Om jag bara vore lika säker på saker som du.
Det var allt om mitt tragiska liv. Kan vi ses så att jag får höra om er?
Älskar er.
KONTRAKTSVILLKOR
FÖRFATTAREN VALERIA FÉRRIZ LÅTER SITT NAMN
ERSÄTTAS MED PSEUDONYMEN PIERRE DUVONT
FÖRFATTAREN ERHÅLLER 15 000 EURO
Kom igen.
Ser du inte att det inte går, pucko?
15 000 € - PSEUDONYM
FÖRFATTARENS UNDERSKRIFT
Stanna här.
Ett extranummer. Ämne: Utgivningsdilemma.
Hela "svältande författare"-grejen ser bra ut i ens bio, men vad gör jag?
Säljer min själ till förlaget?
Eller bibehåller min värdighet släpande väskor genom Madrid?
Fan.
För helvete.
Jävla resväska.
DU - FÖR TRE VECKOR SEN
Jag väntar på att höra av dig, Valeria, men inte för evigt.
Lola - Hej, läget?
Vänta, jag skickar en emoji.
Förlåt, du har rätt.
-Det var du som ville träffas före jobbet. -Jag är här nu.
-Berätta om flytten. Är det en lyxvilla? -Ja, verkligen.
Studion renoverade den och mina föräldrar behöll den. Det är en lyxvilla.
Ibland får jag behålla översättningspärmarna.
-Precis samma sak. -Ja.
Vadå?
Jag lovade mig själv att inte fråga. Du kan nog gissa.
Jag har inte en aning.
-Jo. -Nej, jag svär.
-Har du hört av Valeria? -Jag visste det.
Jag fick ett röstmeddelande på åtta minuter.
-Hur mår hon? -Vet inte. Jag har inte lyssnat.
Jag fattar inte. Jag…
Inte minsta livstecken. Hon är en katastrof, kaotisk, klumpig, osäker…
-Och ändå avgudar jag henne. -Det är min Val, det.
Jag vill inte vänta på att mobilen ska ringa.
Som Valerias vän, skulle jag säga att hon behöver få tid på sig.
Men som din vän, skulle jag säga
att det är dags att sluta kolla på mobilen.
Jag konfiskerar den, för i dag.
Inga foton. Nej, fota mig inte.
Fota mig inte. Nej!
Sluta, är du snäll. Jag måste fokusera.
-Låt bli. -Rör inte kameran.
Jag vill inte.
När din blick
Mötte min
Sa det bara klick
Det var ödet
En mycket tidig morgon
Vaknade jag med en suck
Jag hade drömt att din kropp
Förenades med min
Och du
Kan låtsas att du inget såg
Förneka allt om du vill
Gå vidare med ditt liv
Så går jag vidare med mitt
Du kan säga att du är rädd
Jag är också rädd
Så starkt.
Du kan tro att allt var slumpen
Men jag ska säga dig sanningen
Ett varv till.
Men jag ska säga dig
Sanningen
-Vart ska vi? -Hit.
-Se där. -Hej.
Det blev rena skattjakten för att hitta dig.
Som jag har sett fram emot det här.
Jag trodde att vi skulle till ett trottoarkafé.
Jag är pank. Det här är billigare och vackrare.
-Så sant. -Ja, det är vackert.
Vänta tills Carmen kommer. Gräsmattan blir till ost.
-Jag har glutenfri öl och mini-pickles. -Jag kunde kyssa dig!
-Tjejer! -Där är hon.
Vilken sexig gång! Var försiktig!
Hej.
Du kunde sagt att vi skulle dricka i parken.
-Jag hade tagit med djemben. -Vilka snobbar. Vi har picknick.
-Det blir tre euro var. -Tre?
Min vackra kambodjanska.
-Få se. Ingen solbränna. -Nej.
Tur att du är hemma. Vi efterlyste dig nästan.
Jag vet att jag varit lite osynlig.
Lite? Jag skrev oftare och jag var i en annan tidszon.
-Hur var det i Valencia? -Det var fint.
Jag umgicks med familjen och sånt. Men nu vill jag höra allt om er.
Hallå, var har du varit? Du är ursnygg.
-Ja? -Ja.
Jorge Rubio sa att du är en av de mest begåvade han träffat.
-Tack. -Den andra är din kollega, Borja.
Därför erbjöd vi honom tjänsten.
Gjorde ni?
Det visste jag inte.
-Vi trodde aldrig att du skulle ändra dig. -Så klart.
Tja, ibland behöver man revidera sina prioriteringar.
-Just det. -Ja.
Jag fick en idé.
Vad sägs om att visa mig dina idéer för läppstiftslanseringen?
Va?
Borja har inte skrivit på kontraktet.
Jag kan be honom om samma sak och sen fatta mitt beslut.
Okej. Jag vet, jag klantade mig.
Jag trodde att vi kunde dela jobbet. Han mötte ju oss som ett team.
Men jag sa att det vore bäst om jag berättade om det för Borja.
Hör på, jag förstår att det kan låta som ett hugg i ryggen, men…
Kan? Det gör det.
-De erbjöd mig jobbet först. -Ja, men du sa nej.
-Så enkelt är det inte, Nerea. -Jo då.
-Nej, det är mitt jobb och min partner. -Slutar du på grund av din partner?
-Lugna er. -Det är inte rättvist.
Han tackade ja utan att tveka. Varför kunde inte jag det?
-Det har du rätt i. -Okej.
Hur tog han det?
Saken är den att…
Det andra efternamnet är "Ferrar", visst?
-Ferrer. -Just det.
-Han förstår säkert. -Du ljög, det gjorde inte han.
-Visst, jag är en hemsk person. -Nej, inte alls.
Och du taggar ner. Du kommer från värmen, men är kallare än nånsin.
-Är det nåt med dig och Gloria? -Nej, allt är bra.
-Tänker du inte berätta om resan? -Vad ska du göra med Pierre Duvont?
Det sa jag i röstmeddelandet.
Min mobil var på flygplansläge.
Nej, jag kan inte ljuga. Jag har inte lyssnat på det.
-Och ni anklagar mig för att vara osynlig. -Ja.
Inte jag heller. Jag har jobbat nonstop.
Mycket.
Jag är helt slutkörd.
Jag sa att jag fortfarande inte vet hur jag ska göra.
Jag behöver stålarna, men En bluff är väldigt personlig.
Jag hade valt pengarna.
Jag har min värdighet kvar, men är arbetslös och bor hos Lola.
Det är mer än pengarna. Boken kostade mig mitt äktenskap.
Den heter En bluff. Det vore hemskt att ge ut den under pseudonym.
I meddelandet sa jag att jag har fler bekymmer.
-Låt mig gissa. Gröna ögon? -Och du har ignorerat honom i veckor.
Har han berättat det? Jag gick till hans jobb.
Kan jag hjälpa dig?
-Hej. -Hej.
Ja. Jo, alltså…
-Jag söker Víctor Andradas. -Far eller son?
-Förhoppningsvis är han bara son. -Ett ögonblick.
Adri - Hur var det i Valencia? Din mamma sa att du var i Madrid igen.
Jag vill bara veta hur du mår.
JAG VILL BARA VETA HUR DU MÅR
Hej.
Víctor, du har besök.
-Hon var här precis. -Var det en kund?
Tror inte det.
-Tack. -Det var så lite.
-Ett sms från Adrián och jag flippar ut. -Ni har separerat. Du gör vad du vill.
Men på nåt vis känns det som att jag bedrar honom.
Det är bara i ditt huvud.
Vad är det?
Du oroar dig mer för ditt ex än killen du gillar.
Det är varken sjyst mot honom eller dig själv.
Ja. Jag vet. Men han gör mig nervös och…
Men också lite…
Ni vet.
Kåt.
Jag messar dig adressen till hans nya lyxvilla nu.
Jag tänker på Víctor och…
-Helvete! -Jäklar, vad äckligt!
Jag sa ju att vi skulle ha gått på kafé.
FÖRFATTARENS UNDERSKRIFT
ERSÄTTAS MED PIERRE DUVONT 15 000 €
Utskriften måste ha blivit fel.
-Mitt cv? -Ja.
Jag ser bara en anställning och lite volontärarbete.
Resten av jobbhistoriken saknas.
Det gör inget. Berätta själv.
Jag har varit partner i advokatfirman Bernal & Partners.
och koordinator i Lavapiés feministorganisation.
Och?
-Och? -Det är samma som står här.
Är det hela din yrkeskarriär?
Jag har bara jobbat på en firma,
men jag har erfarenhet av fall inom kommersiell, civil- och familje…
Från dina föräldrars advokatbyrå.
Jag är advokat. Mina föräldrar driver en firma.
Jag kan lagen utan och innan, så det är knappast nåt brott.
Vänner för livet Lola - Har du pratat med Borja?
Nej. Han hade hemsk tandvärk, så det kändes inte som rätt läge.
Och i kväll har vi ett evenemang för firman vi fortfarande jobbar för.
Nerea - Det blir aldrig rätt läge. Gör det bums.
Lola - Gör det på evenemanget.
Bedövningen verkar på tio minuter. Jag är strax tillbaka.
Vi måste prata om jobbet.
-Nu? -Ja, nu.
Lugn, det gäller inte agenturen. Det handlar om Joaquín Ortal.
-Joaquín Ortal? -Ja, hör på nu.
Jag vet att han erbjöd dig ett jobb.
Men, förstår du… Först erbjöd han nån annan jobbet.
-Nån annan? -Ja.
Och den personen kunde,
av olika anledningar, inte reda ut sina prioriteringar i tid.
Men efter att ha tänkt genom saken bad personen om att få jobbet.
-Mitt jobb? -Ja, ditt jobb.
Den personen…
…är jag.
Seriöst?
Lätt för dig att säga, men jag vill också ha jobbet.
-Jag är lika meriterad. -Och det säger du nu?
Men…
Jag menar… Ursäkta, men jag blir illamående.
Det chockerar mig att höra att du tänker så om mig.
Ser du hur du reagerar? Det är därför.
Ser du? Därför sa jag inget tidigare.
FALL FÖR FRESTELSEN SÅ FÖRSVINNER DEN
-Den här blir säkert jättesmutsig. -Fötterna.
Kom igen. Upp med hakan. Det var din första intervju.
-Men tänk om alla går likadant. -Tro på dig själv.
Måtten stämmer inte. Soffan är inte två meter lång.
Det är inte måttet. Det är priset, 2 000 euro.
Herrejävlar.
-Jag håller ändå på Ikea. -På Ikea får man fälla trädet själv.
Det här stället är värt pengarna.
Den är lite liten för oss båda, inte sant?
Vi letar inte efter en soffa åt oss båda. Vi letar efter en åt dig.
I så fall köper jag den på Ikea.
Är nåt på tok?
Ja, du gör samma sak som på resan.
-Och vad är det? -Behandlar mig som en rikemansunge.
Sluta bete dig som en, då.
Förlåt om jag gillar sköna soffor och att dricka flaskvatten i Sydostasien.
Ja, och skummat kaffe och frisörschampon.
-Och hantverksöl på flaska. -Burköl smakar metall.
Ja, välkommen till medelklassen.
Jag har vinet.
En lagrad Rioja.
Jag visste inte att du var vinexpert, herr sommelier.
Det är jag inte. Jag tog det dyraste.
Ska vi inte äta middag hos dig? Jag är vrålhungrig.
Vem är du, och vad har du gjort med Sergio?
Jag trodde inte att du ville se film, äta middag eller göra pargrejor.
Det är inte fråga om nån romantik. Det handlar om överlevnad.
Jag hade ett möte och skippade lunchen…
Och du vet hur många kalorier vi bränner.
Kan du hämta en flaska vin till?
-En till? -Jag är jättetörstig.
-Visst. -Ja.
Vinet är ditåt.
-Nämen, hej. Vad gör du här? -Jag bor med dig. Det är vår mataffär.
Säg att det är normalt att bara dricka flasköl.
Skulle inte du sova hos Gloria?
Jag är slut och vill hellre vara hemma. Det har varit en skitdag.
Desto större anledning att sova hos Gloria.
Men jag känner inte för det.
Jag tror att det är precis vad du behöver. Kela lite. Bli slickad.
-Vi kan väl äta ihop? -Jag måste översätta på en konferens.
-Nu? -Jag är sen. Tar du hem det här åt mig?
-Tack. -Och vagnen?
Den är inte min. Jag vet inte vad jag tänkte.
Hej då.
-Jag bjuder ut dig. -Ditt ställe, då?
Om du är utsvulten vill du inte äta min mat.
-Ja, men en flaska vin… -Jag sa att vi går.
-Nu? -Nu.
-Är du säker? -Lola?
Hej, jag heter Sergio.
Nerea.
Hur många ska du bjuda på guacamole?
Vet du, ibland dyker folk upp när man minst väntar sig det,
nånsin igen.
Jag tror att kunderna blev nöjda, inte sant?
-Verkligen? -Ja.
-Absolut. -Är du nöjd med hur det gick?
Ja, det var en stor succé.
Och nu vill jag att ni två gör en marknadsrapport
om Europas största schampomärke.
Jag tycker att Carmen ska göra det. Hon kan göra saker på egen hand.
Ja, det finns många schampon på marknaden.
Rapporten borde visa att man inte ska känna sig hotad av konkurrensen.
Vem kan schampo bättre än nån som får andra att tappa hår?
-Den har du ruvat på. -Ja, medan du fjäskade för henne.
Det räcker nu. Kan nån säga vad som pågår?
Då så. Vad det än är, så lös det och gör rapporten ihop.
Hör på, ni är bra var och en för sig.
Men tillsammans är ni ännu bättre.
Herregud. Gå du.
Jag vet att du inte väntade dig mig, men jag fick sån lust att träffa dig.
Hej.
Nej.
Den här.
Du väntade mig inte, men…
Förlåt.
-Nej. -Jag…
-Förlåt. -Nej, vänta.
Valeria.
Ett ögonblick.
Vänta.
-Vänta. Stick inte. -Jag borde ha ringt, jag är så dum.
-Låt mig förklara. -Det behövs inte. Det är lugnt.
-Det är det inte. -Klockan är mycket.
HOPPSAN! INGET SALDO!
Jag har väntat i en månad på ett samtal, ett sms, en lajk…
Vad skulle jag göra?
Ha tålamod.
Tycker man om nån, har man tålamod.
Jag visste inte ens om du var med Adrián igen.
-Du kunde frågat Lola. -Det gjorde jag.
Jag vill inte höra om dig via Lola.
Som du vill.
Jag summerar allt.
Jag har fått en underbar niece. Hon heter Mar.
Sen kom jag hem och vet inte hur jag ska göra med boken än.
Jag är inte med Adrián.
Och nu har jag skämt ut mig.
Nej, det har du inte, Val. Hon är…
Virginia är en kompis.
-En kompis? -Ja, hon är… Tja…
Måste vi ta det här nu?
Nej… Du borde gå in igen, till din kompis.
-Du har ingen rätt att bli arg. -Jag kan visst bli arg.
Även om det är orättvist.
Om det går bra åker jag hem nu.
-Ska jag beställa en taxi? -Nej.
Jag är pank. Tills jag skriver på kontraktet måste jag ta bussen.
Vet inte om jag fått betala
För all smärta jag orsakat
Det här var kanske mer
Än jag kunde ro i hamn
Jag hörde klagan
Av mina ben som krossades
Nu lämnar min själ
Kroppen
Jag finner ingen sinnesro
I mörkret
Kan man inte dansa
Utan att snava
JAG VÄNTAR
PÅ ATT HÖRA AV DIG, VALERIA,
MEN JAG VÄNTAR INTE FÖR EVIGT
Kommer.
-Ja! -Hej!
Borja är arg än. Det är omöjligt att jobba.
-Hej. -Fortfarande?
Rapporten måste bli klar i dag, och jag vet inte hur vi ska göra det.
Åh, herregud.
-Är jag sen? -Ja.
-Vi har inte beställt. Vi väntar på Val. -Sushi?
Nej, nåt billigt och mättande. Jag är hungrig.
En podd från Valeria. Hon hinner hit innan vi hört hela.
Nu lyssnar vi.
Förlåt för mitt sena återbud. Jag kommer inte på lunchen.
Jag tänker skriva på kontraktet och de hade tid nu.
Visst är boken en del av mig och kostade mig mitt äktenskap, men…
För att fly med värdighet måste man ha råd med taxi.
-Visst. -Vad menar hon?
Jag måste sluta. Jag vill inte bli sen. Jag berättar sen.
-Tänker ni samma som jag? -Att hon gör rätt, ja.
-Hon kan inte. -Hon ångrar det. Nåt är fel.
-Hon är pank. Nåt om en taxi… -Lyssna igen.
…kostade mig mitt äktenskap, men…
För att fly med värdighet måste man ha råd med taxi.
-Hon grät. -Det vet du inte. Hamburgare?
Rösten darrade, precis som när hon ser julreklamen.
-Eller fick Rädda barnen-donationen. -Och Chanel-läppstiftet.
-Men det var på grund av donationen. -Jag är tveksam.
-Numret du har ringt… -Den är avstängd.
-Hon visste att vi skulle ringa. -Hon åker kanske tunnelbana.
-Pommes eller klyftor? -Vet du var förlaget ligger?
-Ja. -Då så.
-Skämtar ni? -Nej.
-Seriöst? -Kom bara, Nerea.
-Men vi skulle äta. -Kom.
-Jag har beställt. -Än sen?
"Jag har beställt…"
-Gör det inte! -För helvete, Lola!
-Ursäkta, det är kris. -Nej!
-Vad gör ni här? -Det är ett misstag.
-Men lunchen, då? -Det sa jag också.
Du vill inte det här. Jag känner dig, rödtopp.
-Nej, jag tonar mitt hår. -Gör du?
Det är inte Duvonts bok. Det är ett år av ditt liv.
-Den ska ha ditt namn. -Jag bestämmer över min bok.
Inte bara din. Den är min också.
-Och min. Och Nereas. -Jag skrev den.
-Vad gör du? -Jag lider av klaustrofobi.
Vad gör vi nu? Jag blir sen.
-Nu handlar det inte bara om dig. -Hur sa?
Vi har fått nog. Du tar aldrig det du vill ha mest.
Sen lämnar du oändliga meddelanden för att du ångrar dina beslut.
-Jag fixar inte det här. Jag får panik. -Kan du lägga av?
Vi vill att du är ärlig mot dig själv.
-Som du var med Borja? -Det var lågt.
-Beklagar att vi saknar din viljestyrka. -Skenet bedrar.
-Varför sa du så? -Säg det, du.
Jag vet inget om Kambodja-resan,
men för att nyss ha kommit ut luktar du unken garderob.
-Sluta bråka. Det här löser inget. -Carmen har rätt.
Du måste berätta vad som har hänt, Val.
Jag åkte hem till Víctor. Han hade en annan där.
Är det allt?
Ingen kille är värd att förlora självförtroendet över.
-Lola träffar fortfarande Sergio. -Subba.
Du borde leva som du lär. Är det varmt här?
-Jag träffar Sergio, men bara för sex. -Du har inte sagt nåt.
-För att inte bli dömd. -Eller slippa höra sanningen.
Helvete.
Tja…
Om vi ska vara ärliga,
så vet jag inte om relationen med Borja kan funka.
Ni gav mig en resa jag inte gillade.
Gloria och jag har inget gemensamt.
Vi kan inte ens bestämma om vi vill ha en soffa ihop.
Kom hit.
Carmen, du är en av de tre smartaste personerna jag känner.
Om inte du kan balansera ditt förhållande och ditt jobb,
vet jag inte vem som kan.
Lola, Sergio är en skitstövel och du vet det.
Han är en skitstövel
med en fantastisk kuk.
Ingen kuk är värd hans beteende mot dig.
Och Nerea…
Om man inte kan dela soffa med nån, är det kanske inte rätt person för en.
Eller hur?
-Det handlar inte om att ta taxi. -Va?
På röstmeddelandet sa du:
"För att fly med värdighet måste man ha råd med taxi."
Det vi kanske måste göra är
att sluta fly.
…dörren och ta med dig praktikanterna.
Läget?
Vi måste prata.
Så där ja.
Hej.
-Och? -Kom in.
Då ska vi se.
Jag har tänkt lite.
Tror du att vi kan vara deltidskonkurrenter med skilda utrymmen,
och ett heltidspar?
Hör på, jag…
Om jag ska vara ärlig… Det vore en ära att tävla mot dig.
Du gör ett stort misstag.
Kanske.
Men jag gör det i mitt eget namn.
Så där, precis som jag gillar det.
Men jag vill inte.
-Vad är det? -Jag vill inte.
-Jag vill inte göra det här. -Vad är det?
Ta dina saker och gå, är du snäll.
Menar du allvar?
Det är bara… Det är inte värt det.
-Taxi? -Nej, tack.
Undertexter: Jessika Johansson