Bogen er ikke kun din. Den er også min.
-Og min. Og Nereas. -Jeg skrev den.
-Hvad laver du? -Jeg har klaustrofobi.
-Hvad nu? Jeg kommer for sent. -Det handler ikke kun om dig.
-Hvad? -Vi har fået nok.
Du gør aldrig det, du virkelig vil. Så sender du endeløse talebeskeder,
når du ikke kan acceptere resultatet.
-Jeg kan ikke. Jeg flipper ud. -Vil du godt holde op?
Vi beder dig være ærlig over for dig selv.
-Som du var over for Borja? -Den var under bæltestedet.
-Beklager, vi ikke har din viljestyrke. -Det har hun heller ikke.
-Hvorfor siger du det? -Det ved du godt.
Jeg ved ikke, hvad der skete i Cambodja,
men for en, der er ude af skabet, lugter du lidt hengemt.
Hold op. At skændes løser ingenting.
Carmen har ret. Val, du må fortælle os, hvad der skete.
BASERET PÅ ROMANERNE AF ELÍSABET BENAVENT
EN UGE TIDLIGERE
HOLD OP MED AT FLYGTE
VÍKTOR - TRE UGER SIDEN
JEG VENTER PÅ, DU RINGER. MEN JEG VENTER IKKE FOR EVIGT.
Jeg er tilbage fra Valencia til min indlandsspanske virkelighed.
Til Memoria Trans-pladsen.
Okay. Afsted.
Ja, jeg har været fraværende.
Jeg måtte koble af og være sammen med min niece.
Jeg sender et billede senere, hun vokser.
Carmen forresten, min søster elskede din gave.
Hør, for at være ærlig,
hjalp det ikke at tage til Valencia. Jeg har stadig ikke svaret Víctor.
Jeg kan ikke håndtere at skulle tage næste skridt.
Joaquín Ortal, vicepræsident for Jorge Rubios firma venter dig. Kom med.
Godt, tak.
Jeg er forfatter, men overfor ham, er jeg tabt for ord.
For ikke at nævne den anden mand, der holder mig vågen.
Pierre Duvont. Le ikke, Nerea, jeg ved, du synes, det er et latterligt navn.
Lad os tage bussen.
Åh, Lola. Gid jeg var lige så selvsikker som dig.
Det var alt om mit triste liv,
kan vi så mødes, så jeg kan høre om dit? Jeg elsker dig.
VILKÅR & BETINGELSER
FORFATTER VALERIA FÉRRIZ OPGIVER SIT NAVN FOR PSEUDONYMET PIERRE DUVONT
FORFATTEREN MODTAGER 15.000 EURO
Helt ærligt.
Kan du ikke se det ikke duer, fjols?
15.000 EURO - PSEUDONYM
UNDERSKRIFT
Stop her.
Du får et sammendrag. Emne: Udgivelsesdilemma.
Hele "sultende forfatter"-tingen ser godt ud i en biografi,
men hvad gør jeg? Sælger min sjæl til forlaget?
Holder på min værdighed og trækker en kuffert rundt i Madrid?
Fuck.
For helvede.
Lortekuffert.
DIG - TRE UGER SIDEN
JEG VENTER PÅ, DU RINGER. MEN JEG VENTER IKKE FOR EVIGT.
LOLA - HEJ, HVORDAN GÅR DET?
Vent, jeg sender dig en emoji.
Undskyld, du har ret.
Det var dig, der bad mig mødes før arbejdstid.
Nu er jeg her.
Fortæl om flytningen. Det er et palæ, ikke?
Det er det.
Studiet renoverede det, og mine forældre beholdt det.
Det er et palæ.
Nogle gange lader de mig beholde oversættelsesfilerne.
-Det er præcis det samme. -Ja.
Hvad?
Jeg lovede ikke at spørge. Du kan sikkert gætte om hvad.
Jeg aner det ikke.
-Jo, du gør. -Nej, jeg gør ikke.
-Har du hørt fra Valeria? -Jeg vidste det.
Hun sendte mig en talebesked på otte minutter.
-Hvordan har hun det? -Jeg har ikke hørt den.
Jeg fatter det ikke.
Jeg har intet hørt, hun er en katastrofe,
hun er kaotisk, klodset, usikker…
Jeg er vild med hende.
Det er Val.
Jeg vil ikke vente et telefonopkald.
Hør, som Valerias ven vil jeg sige, at hun har brug for tid.
Men som din ven vil jeg sige,
hold op med at kigge på din telefon.
Jeg konfiskerer din telefon… bare i dag.
Ingen billeder.
Lad være. Tag ikke billeder af mig.
Tag ikke billeder af mig. Nej!
Nej, stop. Jeg må koncentrere mig.
-Nej. -Rør ikke mit kamera.
Jeg vil ikke.
Den er så stærk.
En lille svingom.
-Hvor skal vi hen? -Herover.
-Jamen dog. -Hej.
Du sendte os på skattejagt for at finde dig.
Jeg glædede mig så meget.
Skat, jeg troede, vi skulle på café.
Jeg er flad. Det her er billigere og smukkere.
Ja, det er rigtigt.
Ja, det er smukt.
Vent, til Carmen kommer, hun laver huller i græsset.
Jeg har glutenfri øl og syltede agurker.
Jeg kunne kysse dig.
-Piger. -Der er hun.
Se den sexede gang.
-Sexet dame. -Forsigtigt!
Hej.
Du skulle have sagt, at det var druk i parken.
-Jeg havde taget min djembe med. -Snobber.
Vi holder picnic. Det bliver tre euro hver.
Tre?
Min smukke cambodjaner.
-Du blev ikke så solbrændt. -Nej.
Godt, du kom tilbage. Vi lavede næsten en efterlysning.
-Jeg ved, jeg har været lidt fraværende. -Lidt?
Jeg sms'ede mere, og jeg var i en anden tidszone.
-Hvordan var Valencia? -Valencia var fint.
Jeg var sammen med familien og sådan. Men jeg vil høre om jer.
Hvor har du været? Du ser smuk ud.
-Ja. -Ja.
Jorge Rubio synes, du er det største talent, han har mødt.
-Tak. -Og din kollega, Borja, er nummer to.
Derfor tilbød vi ham jobbet.
Gjorde I?
Det vidste jeg ikke.
Vi troede ikke, du ville skifte mening.
Selvfølgelig.
Nogle gange må man ændre sine prioriteter.
-Okay. -Ja.
Jeg har en idé.
Hvorfor viser du mig ikke dine idéer til læbestiftkampagnen?
-Hvad? -Borja mangler at underskrive kontrakten.
Jeg kan bede ham om det samme og træffe min beslutning.
Okay, jeg dummede mig.
Jeg troede, vi var delte jobbet, fordi han mødte os som et team.
Men jeg sagde, at det var bedre, at jeg talte med Borja.
-Det lyder måske lidt bedragerisk, men… -Måske? Det gør det.
Men de tilbød mig det først.
Men du takkede nej.
-Ja, Nerea. Det er ikke så enkelt. -Jo, det er.
-Nej. Det er mit job og min partner. -Vil du sige op på grund af din partner?
-Slap af. -Det er ikke fair.
Han accepterede jobbet uden tøven. Hvorfor kan jeg ikke?
Det har du ret i.
-Okay. -Hvordan reagerede han på nyheden?
Ja, altså…
Efternavnet er Ferrar, ikke?
-Ferrer. -Okay.
-Han forstår nok. -Du løj for ham. Ikke omvendt.
Okay, jeg er en forfærdelig person.
Nej, det er du ikke. Og du skal slappe af.
Du er koldere end nogensinde.
-Foregår der noget med dig og Gloria? -Nej. Alt er fint.
-Hvorfor så ikke fortælle om turen? -Hvad gør du med Pierre Duvont?
-Det fortalte jeg i talebeskeden. -Min telefon har været i flytilstand.
Nej, jeg kan ikke lyve. Jeg har ikke hørt den.
Og I siger, jeg har været fraværende.
Ja.
Jeg har heller ikke. Jeg har arbejdet.
Meget.
Jeg er helt udmattet.
Jeg sagde, at jeg ikke ved, hvad jeg skal gøre.
Jeg har brug for pengene, men Bedrager er meget personlig.
Tag pengene.
Jeg har min værdighed, men er arbejdsløs og bor hos Lola.
Det er ikke kun pengene. Bogen kostede mig ægteskabet.
Det hedder Bedrager. At bruge et pseudonym ville være slemt.
Og det ikke er min eneste bekymring.
Lad mig gætte. Grønne øjne?
Og du har ignoreret ham i ugevis.
Han har sladret, ikke? Jeg var på hans job.
Kan jeg hjælpe dig?
-Hej. -Hej.
Ja.
Ja, hør…
-Jeg søger Víctor Andradas. -Far eller søn?
Jeg håber, han kun er søn.
Et øjeblik.
HVORDAN VAR VALENCIA? DIN MOR SIGER, DU ER TILBAGE I MADRID.
JEG VIL BARE HØRE, HVORDAN DU HAR DET.
Hej.
Víctor, du har besøg.
-Hun var her lige. -Var det en klient?
Det tror jeg ikke.
-Tak. -Velbekomme.
-Jeg fik en sms fra Adrián og flippede ud. -I er separerede. Gør, hvad du vil.
Men jeg føler, at jeg på en måde forråder ham.
Det er kun i dit hoved.
Hvad synes du?
Du er mere bekymret for din eks end ham, du kan lide.
Det er ikke fair mod ham eller dig, Val.
Ja.
Ja, det ved jeg. Men han gør mig nervøs og også lidt…
I ved.
Liderlig.
Jeg sender dig adressen på hans nye palæ lige nu.
Jeg tænker på Víctor og…
Fuck!
For fanden! Hvor ulækkert!
Jeg sagde, vi skulle have valgt en fortovscafé.
FORFATTERENS UNDERSKRIFT
FOR PSEUDONYMET PIERRE DUVONT 15.000 EURO
Udskriften må have fejlet.
-På mit CV? -Ja.
Her er kun et job og noget frivilligt arbejde.
Resten af din jobhistorie mangler.
Det er lige meget. Fortæl om det.
Jeg var advokat i firmaet Bernal og partnere
og koordinator i feministforeningen i Lavapiés.
Og?
Det står der her.
Er det din hele karriere?
Jeg har arbejdet i ét firma,
men jeg har erfaring med erhvervs-, civil- og familiesager…
I dine forældres firma.
Jeg er advokat. Mine forældre har et firma.
Jeg kender loven, så jeg troede ikke, det var en forbrydelse.
VENNER FOR EVIGT, LOLA HAR DU TALT MED BORJA?
NEJ. HAN HAVDE TANDPINE. JEG SYNES IKKE, DET VAR ET GODT TIDSPUNKT.
I AFTEN HAR VI ET EVENT FOR DET BUREAU, VI STADIG ARBEJDER FOR.
NEREA - DER ER IKKE NOGET GODT TIDSPUNKT. GØR DET NU.
LOLA - GØR DET VED EVENTEN I AFTEN.
Giv bedøvelsen ti minutter til at virke. Jeg er straks tilbage.
Vi må tale om arbejde.
-Lige nu? -Ja, nu.
Bare rolig, det handler ikke om bureauet. Men om… Joaquín Ortal.
-Joaquín Ortal? -Ja. Hør her.
Jeg ved, han tilbød dig job i sit firma.
Men han har tilbudt samme job til en anden først.
-En anden? -Ja.
Den person var ikke i stand til at organisere sine prioriteter i tide.
Og efter at have tænkt over det, bad den person om jobbet igen.
-Mit job? -Ja, dit job.
Den person…
…er mig.
Seriøst?
Det kan du sagtens sige, jeg vil også have jobbet.
-Jeg fortjener det også. -Og det siger du nu?
Men…
Undskyld, men jeg er chokeret.
Jeg er chokeret over, at du tænker sådan om mig.
Se, hvordan du reagerer. Det er grunden.
Derfor sagde jeg det ikke før.
SLIP FOR FRISTEN, GIV EFTER FOR DEN
-Den må blive meget beskidt. -Fødderne.
Op med humøret. Det var kun din første samtale.
-Men hvis de alle går sådan her… -Det skal nok gå.
Målene er forkerte. Den sofa er ikke to meter lang.
Det er ikke målene, det er prisen. To tusinde euro.
Hold da kæft.
Jeg tror stadig, IKEA ville være bedre.
I IKEA skal du selv fælde træet.
Jeg kender stedet. Det er pengene værd.
Den er lidt lille til os begge, ikke?
Vi leder ikke efter en sofa til os begge. Vi leder efter en sofa til dig.
Er det til mig, køber jeg hos IKEA.
Er der noget galt?
Ja. Du gør det samme, som du gjorde på vores tur.
-Hvad var så det? -Jeg føler mig som en forkælet møgunge.
Så hold op med at opføre dig som en.
Tilgiv mig, at jeg kan lide behagelige sofaer og flaskevand i Sydøstasien.
Ja. Og kaffe med skum og salonshampoo.
-Og håndbrygget øl i glasflaske. -Dåseøl smager af metal.
Ja, velkommen til middelklassen.
Jeg fik den. Gran reserva Rioja.
Jeg vidste ikke, du var vinekspert, sommelier.
Det er jeg heller ikke. Jeg tog den dyreste.
Hvorfor spiser vi ikke hos dig? Jeg er dødsulten.
Hvem er du, og hvor er Sergio?
Jeg troede ikke, du ville se film, spise middag eller lave parting.
Det handler ikke om romantik.
Det er ren overlevelse.
Jeg havde et møde og sprang frokosten over…
Du ved, hvor mange kalorier vi forbrænder.
Vil du tage en flaske vin mere?
-En til? -Jeg er virkelig tørstig.
-Okay. -Ja.
Ja, vinen er derovre.
Hej, hvad laver du her?
Vi bor sammen, det er det lokale supermarked.
Er det sært kun at drikke flaskeøl?
Skulle du ikke sove hos Gloria?
Jeg er træt og bliver hjemme. Min dag var en katastrofe.
Endnu mere grund til at sove hos Gloria.
Men jeg har ikke lyst.
Det er lige, hvad du har brug for.
Kramme lidt, få en guffer.
-Lad os spise sammen. -Jeg skal oversætte en konference.
Nu?
Jeg er sent på den. Tag det her med hjem for mig.
-Tak. -Og vognen?
Det er ikke min. Jeg ved ikke, hvad jeg tænkte på.
Farvel.
-Jeg giver middag et sted. -Hjemme hos dig?
Hvis du er dødsulten, skal jeg ikke lave mad.
Ja, men en flaske vin…
Vi går, sagde jeg.
-Et minut? -Nej.
-Er du sikker? -Lola?
Hej, jeg er Sergio.
Nerea.
Hvor mange laver du guacamole til?
Nogle gange dukker folk op, når man ikke forventer det.
Nogensinde.
Jeg tror, kunderne var glade, ikke?
-Virkelig? -Ja.
-Totalt. -Er du tilfreds med forløbet?
Ja, eventen var en succes.
Og nu skal I to lave en markedsrapport for det største shampoomærke i Europa.
Jeg synes, Carmen bør gøre det. Hun kan gøre ting selv.
Ja. Der er masser af shampoo på markedet.
Rapporten bør vise, at man ikke bør føle sig truet af konkurrence.
Hvem er bedre til at tale om shampoo end en, der æder andre med hud og hår.
-Den har du tænkt længe over. -Ja. Mens du gjorde dig til.
Så er det nok. Hvad foregår der her?
Fint. Find ud af det, og lav rapporten sammen.
Venner. I er begge gode.
Men sammen er I bedre.
Åh gud.
Nej, værsgo.
Jeg ved, du ikke ventede mig, men længslen blev for stærk.
Hej.
Nej.
Den her.
Jeg ved, du ikke ventede mig, men…
Undskyld.
-Nej. -Jeg…
-Undskyld. -Nej, vent.
Valeria.
Øjeblik.
Valeria, vent.
-Valeria. Gå ikke. -Jeg skulle have ringet, jeg er så dum.
-Lad mig forklare. -Der er intet at forklare. Det er fint.
-Nej, det er ej. -Det er sent.
UPS! INGEN SALDO!
Jeg har ventet over en måned på, at du ringede, skrev, gav et like…
Hvad skulle jeg gøre?
Være tålmodig.
Holder man af nogen, er man tålmodig.
Jeg vidste ikke, om du tog Adrián tilbage.
-Du kunne spørge Lola. -Det gjorde jeg.
Jeg vil ikke høre alt gennem Lola.
Fint. Jeg opsummerer for dig.
Jeg har en smuk niece. Hun hedder Mar.
Jeg kom tilbage og ved stadig ikke, hvad jeg gør med min bog.
Adrián og jeg er ikke sammen.
Og nu gjorde jeg mig til grin.
Nej, du gjorde ej, Val. Hun er…
Virginia er kun en ven.
Kun en ven?
Ja, hun…
Altså…
Skal vi tale om det lige nu?
Nej. Du burde gå ind til din ven.
-Du har ikke ret til at være vred. -Jo, jeg har.
Selv om det ikke er fair.
Du må have mig undskyldt, jeg må hjem.
-Skal jeg ringe til en taxi? -Nej.
Jeg er flad. Indtil jeg underskriver med forlaget, må jeg tage bussen.
JEG VENTER
JEG VENTER PÅ, DU RINGER.
MEN JEG VENTER IKKE FOR EVIGT.
Jeg kommer.
-Fedt! -Hej.
Borja er stadig vred, det gør jobbet umuligt.
-Hej. -Stadig?
Vi skal lave en rapport i dag, og jeg aner ikke, hvordan vi gør det.
Åh, gud.
-Er jeg forsinket? -Ja.
Vi har ikke bestilt, Val er ikke kommet.
-Sushi? -Nej, billigt og mættende. Jeg er sulten.
En podcast fra Valeria. Når vi har hørt den, er hun her.
Lad os høre.
Undskyld, jeg først giver besked nu. Jeg kommer ikke.
Jeg underskriver kontrakten, og de har tid nu.
Jeg ved, at den er en del af mig, og den kostede mig ægteskabet, men…
For at flygte med værdighed, må man have råd til en taxi.
-Okay. -Hvad mener hun?
Jeg må løbe. Jeg vil ikke komme for sent. Fortæller mere senere.
-Tænker du, hvad jeg tænker? -Hun gør det rette.
-Hun må ikke skrive under. -Der er noget galt.
-Hun er knust. Noget om en taxi. -Lyt igen.
Den kostede mig ægteskabet, men…
For at flygte med værdighed, må man have råd til en taxi.
-Hun har grædt. -Det ved du ikke.
Burgere?
Hendes stemme skælver, som når hun ser julereklamer.
Eller da vi gav hende en Red Barnet-donation.
Og en Chanel-læbestift.
-Det var på grund af donationen. -Jeg er ikke så sikker.
-Nummeret, du ringer til… -Hun har slukket.
-Hun vidste, vi ville ringe. -Hun er nok i metroen.
-Pomfritter eller både? -Ved du, hvor forlaget er?
-Ja. -Godt så.
-Spøger I? -Nej.
-Seriøst? -Nerea, kom så.
-Men vi skal spise. -Kom så.
-Jeg har bestilt. -Hvad så?
"Jeg har bestilt…"
Gør det ikke!
Fuck, Lola.
-Nødstilfælde. -Stands!
-Hvad laver I her? -Du begår en fejl.
-Skulle I ikke spise frokost? -Enig.
Skriv ikke under. Jeg kender dig, røde.
Nej, du gør ej. Det er farvet.
-Virkelig? -Lige meget.
Bogen er ikke Duvonts. Den er et år i dit liv.
-Dit navn skal på. -Jeg kan gøre, hvad jeg vil.
Bogen er ikke kun din. Den er også min.
-Og min. Og Nereas. -Jeg skrev den.
-Hvad laver du? -Jeg har klaustrofobi.
Hvad nu? Jeg kommer for sent.
-Det handler ikke kun om dig. -Hvad?
Vi har fået nok. Du gør aldrig det, du virkelig vil.
Så sender du endeløse talebeskeder, når du ikke kan acceptere resultatet.
-Jeg kan ikke. Jeg flipper ud. -Vil du godt holde op?
Vi beder dig være ærlig over for dig selv.
-Som du var overfor Borja? -Det var under bæltestedet.
-Beklager, vi ikke har din viljestyrke. -Det har hun heller ikke.
-Hvorfor siger du det? -Det ved du godt.
Jeg ved ikke, hvad der skete i Cambodja, men for en, der er ude af skabet,
lugter du lidt hengemt.
Hold op. At skændes løser ingenting.
Carmen har ret. Val, du må fortælle os, hvad der skete.
Jeg besøgte Víctor. Han var sammen med en anden.
Er det alt?
Ingen fyr er værd at miste selvtilliden over.
-Lola ser stadig Sergio. -Din kælling.
Du burde følge dine egne råd.
Er her ikke meget varmt?
-Jeg ser Sergio, men det er bare sex. -Det har du ikke sagt.
-I skulle ikke dømme mig. -Måske frygter du sandheden.
Fuck.
Tja,
hvis vi skal være ærlige,
kan jeg nok ikke få mit forhold til Borja til at virke.
I gav mig en rejse, jeg slet ikke nød. Gloria og jeg har intet til fælles.
Vi ved ikke engang, om vi vil dele sofa eller ej.
Kom her.
Carmen, du er en af de tre mest geniale mennesker, jeg kender.
Hvis du ikke kan balancere dit forhold og dit arbejde,
ved jeg ikke, hvem kan.
Lola, Sergio er et røvhul, og du ved det.
Han er et røvhul
med en smuk pik.
Ingen pik er den behandling værd.
Og Nerea,
kan I ikke dele en sofa, er det måske ikke den rette for dig, vel?
-Det handler ikke om en taxi. -Hvad?
I beskeden sagde du:
"For at flygte med værdighed, må man have råd til en taxi."
Måske er der kun en ting at gøre: Hold op med at flygte.
…døren, og du tager praktikanterne.
Hvordan går det?
Vi må tale sammen.
Okay.
Hej.
-Nå? -Kom ind.
Ja, okay. Jeg har tænkt på noget.
Tror du, vi kan være deltidskonkurrenter,
med vores egen plads og et fuldtidspar?
Hør, jeg…
Skal jeg være ærlig, ville det være en ære at konkurrere mod dig.
Du begår en stor fejl.
Muligvis.
Men i det mindste bærer fejlen mit navn.
Sådan, lige som jeg kan lide det.
Men jeg vil ikke.
-Hvad er der galt? -Jeg vil ikke.
Jeg vil ikke det her.
Hvad?
Vær sød at tage dine ting og gå.
Mener du det?
Sagen er, det er ikke det værd.
Taxi?
Nej, tak.
Tekster af: Anja Molin