‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- על פי ספריה של אליסבת בנוונט -‬
‫- ריגש אותי הניגוד‬ ‫בין הגופים העירומים שלנו לבין הקיר. -‬
‫- הוא התחיל לדחוף לי ידיים מתחת לגופייה. -‬
‫- רציתי שהוא ירגיש את הפטמות שלי‬ ‫וירצה ללקק אותן לאט לאט. -‬
‫- ויקטור: לא תעשי הפסקה אפילו‬ ‫בשביל לעשות איתי סיבוב בלה פלומה? -‬
‫- מגיע לך, שעשית לי חשק לכתוב -‬
‫- חח! ועכשיו את מענישה אותי -‬
‫- אני חוזרת לכתיבה. סורי. -‬
‫- טוב. רק רציתי שתדעי שחזרתי -‬
‫- ושהחופשה עשתה לי טוב… -‬
‫- אבל ארגיש יותר טוב אם ניפגש -‬
‫- נדבר. -‬
‫- הוא סובב אותי בתנועה זריזה אחת. -‬
‫אני נכנס, ול.‬
‫טוב.‬
‫זה רק חלק ראשון.‬ ‫טוב, גרסה ראשונה של חלק ראשון.‬
‫אני רוצה לעבור על זה שוב.‬ ‫אולי אשנה את נקודת המבט.‬
‫אם המספר יהיה אחר, נוכל למצוא…‬
‫ממש אהבתי.‬
‫באמת? גם אני!‬
‫לזה התייחסתי בפעם שעברה.‬
‫בזה יש אמת. זאת לא דמות, זה אדם!‬
‫היא כל כך מבוהלת סביב‬ ‫הרומן שלה מחוץ לנישואין,‬
‫- המשפך -‬
‫כאילו היא רצחה מישהו. זה פנטסטי.‬
‫היא לא יודעת מה לעשות,‬ ‫וסביר מאוד שהיא לא תעשה את זה.‬
‫לא?‬ ‫-תראי, היא רוצה,‬
‫רוצה מאוד, אבל היא לא יודעת אם תוכל‬ ‫לחיות עם האשמה. היא מפחדת.‬
‫כן, אבל הפחד והאשמה לא חשובים.‬
‫אנחנו רוצים דמות בתנועה, שדברים קורים לה.‬
‫אבל זה מטלטל את עולמה.‬ ‫זאת לא החלטה קלה בשבילה.‬
‫אבל אם תתמקדי בזה,‬ ‫הדמות תאבד מהספונטניות שלה,‬
‫ואז זה עלול לשעמם.‬
‫לשעמם את מי?‬
‫לדעתי אידאלי שתקדישי לזה עד 70 עמודים,‬
‫ואחר כך תתמקדי בקשר המיני האסור שלה.‬
‫אל תשכחי שזה רומן ארוטי,‬ ‫וככה אנחנו נמכור אותו.‬
‫באמת, לא הייתה לי שום תקווה לגבייך, ולריה.‬ ‫אז אני שמחה שהתעקשת.‬
‫איך הגעת לרעיון הזה?‬
‫נראה לי שהוא היה אצלי בראש‬ ‫ולא העזתי לתת לו לצאת.‬
‫כן.‬
‫לא קל לכתוב אוטוביוגרפיה.‬
‫כמה זמן ייקח לך לסיים את זה, לדעתך?‬
‫הספר שלי יצֵא בחג המולד!‬
‫אלוהים!‬ ‫-מוציאים אותי לאור!‬
‫היא עפה על זה! סוף סוף!‬
‫גם אני!‬ ‫-אפשר קצת יותר בשקט?‬
‫כן, אימא. בקרוב אתקשר אליו ואטפל בזה.‬
‫תודה לאל, כי כבר חשבתי‬ ‫שאשאר במוזיאון כל החיים.‬
‫לא שאעזוב אותו עכשיו‬ ‫רק בגלל שהספר שלי יוצא לאור.‬
‫אני אפילו מתחילה לחבב את הסלע.‬
‫אלוהים! כמובן!‬
‫אנטוניו הוא קמע המזל שלי!‬
‫תראי, הנה היא! בואי!‬
‫אפשר לחזור אלייך?‬
‫שומעים אתכן ברחוב!‬
‫מה קורה פה? אל תבריחו לי את הלקוחות!‬
‫כריס, תשמרי את הספל של ולריה כשנלך.‬ ‫יום אחד תמכרי אותו ב־3,000 אירו.‬
‫הספר שלה יוצא לאור!‬
‫זה כבר קרה קודם, לא?‬
‫כן, אבל… הקדימו קצת את התאריך.‬
‫אז זה עדיין רומן ארוטי?‬
‫טוב, עכשיו הוא מין מותחן.‬
‫אז חזרת לרעיון המקורי, וזה כבר לא ארוטי?‬
‫כן, גם, אבל גם מותחן.‬
‫זה מותחן ארוטי.‬
‫יופי. אהבתי.‬ ‫-כריס.‬
‫3,000 על הספל ואלף על הכפית.‬
‫אלוהים. אני מתה כבר לקרוא.‬
‫להתראות.‬
‫היא לא יודעת שדחו אותך בפעם הקודמת, אה?‬
‫כריס היא ה־מעריצה שלי.‬ ‫אם אאבד אותה, אאבד הכול.‬
‫אבל לשקר לה כדי לא לאבד‬ ‫את נשיאת מועדון המעריצים?‬
‫עד מתי תהיי עם פרצוף חמוץ?‬ ‫הספר של ול יוצא לאור!‬
‫כן, אני יודעת. אני שמחה בשבילך, אבל…‬
‫אתן יודעות: אני לא שומרת בבטן.‬
‫אם משהו מפריע לי, אני אומרת ודי.‬
‫אז מתי תדברי עם הורייך?‬
‫לולה, די. אל תתחילי.‬
‫צ׳וס אומרת שהדמות הראשית שלי‬ ‫צריכה להיות ספונטנית יותר.‬
‫בקיצור, שהיא תהיה עם ויקטור‬ ‫בעשרת העמודים הראשונים.‬
‫טוב, היא מבוססת עליי, אבל זה בדיוני.‬
‫זה לא חייב לקרות.‬ ‫-מה צריך לקרות?‬
‫לא יודעת…‬
‫פשוט ויקטור לא יוצא לי מהראש.‬
‫ועם כל העניין של הכתיבה,‬ ‫אני לא מפסיקה לחשוב עליי, ועל אדרי…‬
‫לא טוב לנו.‬
‫אתם תיפרדו?‬ ‫-לא!‬
‫וחוץ מזה, זה עובד לי עם ויקטור‬ ‫בגלל שאני נשואה.‬
‫ברור. כמוני והשלולית שלי.‬ ‫זה עובד כי אף אחת לא רוצה להתחייב.‬
‫ואני לא אפרד בשביל זיון!‬
‫אם אפרד זה יהיה‬ ‫בגלל שהזוגיות שלנו לא עובדת.‬
‫אלוהים, מתפוצץ לי הראש.‬
‫אני חושבת שהכול די ברור לך.‬
‫את פשוט לא מעזה.‬
‫את יודעת שאם תעשי את זה,‬ ‫לא תהיה דרך חזרה, אבל עמוק בפנים,‬
‫זה מה שאת רוצה. לא?‬
‫שיטת מטריושקה יעילה מאוד כשאורזים מזוודה.‬
‫לדוגמה, כשיש נעלי התעמלות כאלה,‬
‫מנצלים אותן ומכניסים דברים לתוכן.‬
‫אם מגלגלים את הגרביים היטב,‬ ‫אפשר להכניס שני זוגות לכל נעל.‬
‫אידאלי לסופי שבוע. וגם…‬
‫הוא היה מדהים במיטה.‬ ‫את צריכה קרואטי בחיים שלך.‬
‫שלום!‬
‫זה לא שידור ישיר.‬
‫שיואו, איזה פחד!‬
‫היי, חדשות טובות בנוגע לצ׳וס.‬
‫כן. חשבתי שהרסנו לך את הסרטון. סליחה.‬
‫לא. אעלה אותו בערב.‬
‫בפריים טיים! לגמרי!‬
‫ול ואתה על הגל!‬
‫תאמצו אותי, בבקשה.‬
‫ומה איתך? אין לך חופשה השנה?‬
‫אני חושב שהחופשה שלי‬ ‫הייתה הסופ״ש בוולנסיה.‬
‫בסוף לא נסעתי.‬
‫ויקטור אמר שהיה מעולה.‬
‫מה, גם ויקטור היה בסופ״שׁ?‬
‫כן. היה בינינו קטע במסיבה,‬
‫ואמרנו… ״פאייה בוולנסיה״.‬
‫ממש מטורף. ממש.‬
‫רגע, מה?‬ ‫-לא ידעת?‬
‫לא… כן, בטח שכן.‬
‫אבל חשבתי שאת לא רוצה שיידעו על זה.‬
‫זה אדרי. לא משנה. לא קרה כלום.‬
‫בכל אופן, קנינו כרטיסים לרכבת,‬
‫ממש רצינו לאכול פאייה,‬ ‫ואז קרה לי מה שקרה עם הגלוטן,‬
‫אז אמרתי לו,‬ ‫״סע אתה. יש לך חברים שם״.‬
‫וזה מה שקרה.‬
‫חשבתי שהיה ביניכם משהו,‬ ‫אבל ול אמרה שאתם רק ידידים.‬
‫טוב, היינו יחד בערב הראשון שהכרנו.‬
‫לפני שנתיים.‬
‫וגם בערב ההוא,‬
‫אבל אני לא בעניין של ויקטור.‬
‫והוא לא בעניין שלי. אז… כלום.‬
‫שניכנס לחדר?‬
‫ככה תוכל לסיים פה בלי שנפריע לך. נלך?‬
‫כן.‬
‫אם מקפלים היטב את הגרביים…‬
‫מה?‬
‫היה לך קטע עם ויקטור?‬
‫הייתי חייבת להמציא משהו, לא?‬
‫אבל קצת הגזמת, לא?‬ ‫על הערב שהכרתם?‬
‫לא, זאת האמת.‬
‫מה?‬
‫כולה מציצה, ואני בכלל לא זוכרת.‬ ‫היינו שיכורים תחת.‬
‫ולמה לא סיפרת לי אף פעם?‬ ‫-כי זאת הייתה רק מציצה!‬
‫טוב, תראי. לא אכפת לי מהמציצה.‬ ‫הסבירות הייתה גבוהה.‬
‫הפריע לי הרבה יותר שסיפרת לו על ולנסיה.‬
‫עשית את זה בכוונה?‬
‫כן, ברור שכן!‬
‫עשית את זה כדי להכריח אותי‬ ‫לדבר עם אדרי ולקבל החלטה!‬
‫מה?‬ ‫-כן, ונמאס ל מהטון הזה שלך.‬
‫איזה טון?‬ ‫-הפה הגדול שלך!‬
‫את מגזימה וכמובן דופקת הכול.‬
‫גם עם נריאה וכרמן.‬
‫פה גדול? אני?‬ ‫-כן.‬
‫ואת?‬
‫כל היום מתלוננת על החיים שלך,‬ ‫כאילו לנו אין בעיות.‬
‫אתן מדברות על זה ביניכן?‬ ‫-על מה?‬
‫על זה שנמאס לכן ממני.‬
‫אתן מדברות ביניכן על כמה שאני מעצבנת?‬
‫לא, כי כל פעם שזה קורה,‬ ‫את שולחת לנו הודעה קולית מסריחה.‬
‫רואה? את גועלית.‬ ‫-אני זזה.‬
‫לא, חכי!‬
‫אדרי מקליט עכשיו.‬
‫אי אפשר לצאת.‬
‫טוב. מי בעד מרים?‬
‫ומי בעד נריאה?‬
‫טוב, בבקשה.‬
‫נריאה תחליף את אולגה‬ ‫בקמפיין נגד סקסיזם והומופוביה.‬
‫ממש תודה.‬
‫את תהיי מעולה, את תראי.‬
‫ולמרות שאהיה עסוקה בתפקיד החדש,‬
‫אעזור לך בכל מה שתצטרכי. טוב?‬
‫תודה, אבל חשבתי דווקא על גלוריה.‬
‫היא חדשה, אז יעזור לה שנעבוד יחד,‬
‫וככה היא תלמד את העבודה.‬
‫בסדר. אשמח לעזור לך.‬
‫טוב, אבל אני זאת שיודעת הכי הרבה על הנושא.‬
‫בנות, אולי נעשה הפסקת קפה,‬
‫ואז תדסקסו את זה ביניכן?‬
‫בסדר.‬ ‫-מושלם.‬
‫אני רואה שעבר לך ממני בכל התחומים.‬
‫התקשרתי אלייך בסופ״ש ולא ענית.‬
‫טוב, הייתי עסוקה.‬ ‫-כל הסופ״ש?‬
‫טוב, היה לנו רומן של קיץ, וזהו.‬
‫אוגוסט עוד לא נגמר!‬
‫פשוט…‬
‫מהרגע שסיפרתי לך על השלולית,‬
‫נהיית מלאה מעצמך…‬
‫עם כמה בנות פה כבר היית?‬
‫או בעצם… עם כמה לא היית?‬
‫מה שמפריע לך זה שמצאתי את השלולית שלי פה?‬
‫כן. קצת כן.‬
‫הסתדר לך יופי, מה?‬ ‫ככה קל יותר להשיג קולות.‬
‫איך מתקדם עם האיפור?‬
‫קיימתם את הפגישה או לא?‬ ‫-כן.‬
‫הם הלכו על זה.‬
‫בלי התמונות, בלי הססמה, ועם הלוגו הגדול.‬
‫עניין אחרון:‬ ‫אנחנו מתחרים על קמפיין למכונית חדשה.‬
‫היא חשמלית, אקולוגית…‬
‫כרמן ובורחה,‬
‫אני רוצה לנסות אתכם כצוות.‬
‫יש בעיה?‬
‫לא.‬ ‫-לא, ממש לא.‬
‫אז קדימה, לעבודה.‬
‫חשבתי שבאנו אליי כדי לעבוד.‬
‫וזה מה שנעשה.‬ ‫-כן?‬
‫ראית את הבריף?‬
‫זה מלכוד 22.‬
‫למה?‬
‫רוצים שנמכור מכונית בלי להזכיר מכוניות.‬
‫כולה אקולוגית וירוקה.‬ ‫-נו באמת…‬
‫שיגדלו עגבניות וזהו.‬ ‫-בדיוק.‬
‫המכונית לאנשים ששונאים מכוניות.‬
‫רגע אחד!‬
‫זה דווקא טוב.‬
‫״המכונית לאנשים ששונאים מכוניות״. זה עובד!‬
‫כן?‬ ‫-כן!‬
‫לא. אף אחד לא יסכים למילה ״שונאים״ בססמה.‬
‫לא.‬
‫כן, אבל… אולי משהו קליל יותר,‬
‫כמו…‬
‫״מכוניות הן כבר לא מכוניות״.‬
‫את באמת חושבת שזה הזמן הנכון?‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫טוב.‬
‫אבל אולי נעשה טיזר?‬
‫כן! נתחיל בתמונה של גלגל,‬
‫עם הכיתוב ״גלגלים הם כבר לא גלגלים״,‬
‫ואז אותו דבר עם תמונה של מנוע,‬ ‫של מראה אחורית,‬
‫ובסוף… תמונה של המכונית.‬
‫״מכוניות הן כבר לא מכוניות״.‬
‫זה באמת טוב!‬
‫אהבת?‬
‫מאוד.‬ ‫-כן?‬
‫וגם אותך.‬
‫תוריד את זה.‬
‫לא נורא.‬
‫שנינו כנראה היינו…‬
‫עייפים.‬
‫כולה מציצה, ואני בכלל לא זוכרת.‬
‫היינו שיכורים תחת.‬
‫לעזור לך?‬
‫כן. נשאר רק לחתוך את זה.‬
‫עדיף עם הסכין הזה, ול.‬
‫טוב.‬
‫לא, דק יותר.‬
‫סליחה.‬
‫תביאי לי.‬
‫צ׳וס אמרה שאני צריכה לגמור את הספר‬ ‫עד סוף הקיץ.‬
‫ותספיקי?‬
‫טוב, אני צריכה להזדרז.‬
‫רוצה שאקריא לך קצת?‬
‫כן, אם את רוצה.‬
‫לא משנה.‬
‫יש משהו בינך ובין ויקטור?‬
‫כל פעם שהשם שלו מוזכר,‬ ‫את מתנהגת מוזר. לא יודע.‬
‫סליחה. אולי אני חי בסרט.‬
‫לא, אל תתנצל.‬
‫הוא התחיל איתי במסיבה,‬ ‫אבל אחר כך הוא היה עם לולה.‬
‫טוב.‬
‫״אשמה היא כמו התראה של גוגל,‬
‫רק שבמקום להזכיר שמחר יום ההולדת‬ ‫של החבר הכי טוב שלך,‬
‫היא מזכירה לך, עם צפצוף בלתי פוסק במוח,‬
‫שבעוד כמה שעות את תעשי‬ ‫את הטעות הכי קשה של חייך…‬
‫או את ההחלטה הכי טובה.״‬
‫אל תהיה ביקורתי מדי, טוב?‬
‫- ויקטור: מצטער! -‬
‫- זה נוראי? -‬
‫- זה מעולה!!! -‬
‫- חבל שיש לך צפצוף בלתי פוסק במוח. -‬
‫- גם לי… -‬
‫- לולה סיפרה לי שהייתם ביחד. -‬
‫זה בסדר, טוב? אני לא מקנאה.‬
‫את תמיד עושה את זה.‬
‫מה?‬
‫משנה נושא כשאת לא רוצה לדבר על משהו.‬
‫איבדת אותי.‬
‫בספר את כותבת שהאשמה מטריפה אותך.‬
‫לא אותי, את הדמות שלי.‬ ‫-כן…‬
‫העלית את עניין לולה כדי לשנות נושא,‬
‫ולא להודות שמפחיד אותך מה שקורה בינינו.‬
‫טוב, לא משנה.‬
‫נדבר על זה ביום אחר. טוב?‬
‫טוב.‬ ‫-תישני טוב.‬
‫- כרמן: תמונה -‬
‫- בקרוב -‬
‫- עכשיו -‬
‫- מאוחר? -‬
‫קדימה!‬
‫באיזה לירות עכשיו?‬ ‫-זה שלמטה.‬
‫מה את עושה?‬
‫בורחה…‬
‫הוא אוכל כאפה!‬
‫הוא מעמיד פנים שלא, ‬ ‫אבל אני אומרת לך, הוא אוכל כאפה.‬
‫את חושבת שזה‬ ‫בגלל שהרעיון שלי היה יותר טוב?‬
‫לא יודעת, פתאום הוא נהיה…‬
‫רופס.‬
‫בואי. מה את רוצה?‬
‫את הקובייה?‬ ‫לא, את המשקפיים הפסיכדליים.‬
‫ואם יפסיק לעמוד לו איתי?‬
‫כרמן… תכף תגידי שיש לי פה גדול,‬ ‫אבל את לא משאירה לי ברירה.‬
‫מי אמר שיש לך פה גדול?‬
‫את לא חושבת שיש לי פה גדול?‬
‫לא. לא יודעת. איך הגעת לזה?‬
‫סתם.‬ ‫-לא סתם. מה?‬
‫סיפרתי לוול שהיה לי פעם קטע עם ויקטור,‬
‫וזה לגמרי הטריף אותה.‬
‫ברצינות?‬
‫כן, היא פתחה עליי פה.‬
‫לא, באמת היה לך קטע עם ויקטור?‬
‫כולה מציצה.‬
‫מה?‬
‫לא נורא.‬
‫באמת.‬
‫שנינו…‬
‫עייפים.‬
‫אני חייבת להתקשר לבורחה.‬ ‫-אל תהיי כבדה.‬
‫לא דיברנו, והוא מתחרפן.‬ ‫כדאי לדבר על זה, לא?‬
‫על מה? לא עומד לו.‬ ‫בחרת לא טוב. צ׳או!‬
‫תקשיבי, באמת יש לך פה גדול.‬
‫סליחה. אזמין אותך לדרינק.‬
‫לא בא לי.‬
‫אני הולכת הביתה. צ׳או.‬
‫בבקשה, הפרס שלך.‬
‫האמת, הבריף בלבל אותנו,‬
‫כי הם רוצים למכור רכב,‬ ‫אבל בלי כל מה שקשור לרכב.‬
‫הכול אקולוגי וירוק.‬
‫שיגדלו עגבניות וזהו!‬
‫אבל אז חשבנו,‬ ‫״רגע, יש בזה משהו״.‬
‫כן. בימינו, הכול משתנה.‬
‫טלפונים נהיו מחשבים.‬ ‫שואבי אבק נהיו רובוטים.‬
‫במקום לפלרטט, אנחנו באפליקציות.‬
‫למה לא לעשות את אותו הדבר עם מכונית?‬
‫כמו שמגריט עשה עם ״זו לא מקטרת״,‬
‫אנחנו מציעים קמפיין בשלבים,‬ ‫שמתחיל בפאנץ׳ הזה:‬
‫״גלגלים הם כבר לא גלגלים״.‬
‫ובהמשך אחרים,‬
‫כמו ״מנועים הם כבר לא מנועים״.‬
‫ולבסוף, הטיזר האחרון בקמפיין:‬
‫״מכוניות הן כבר לא מכוניות״.‬
‫עבודה יפה מאוד, חבר׳ה.‬
‫ידעתי שתהיו צוות טוב.‬
‫טוב, הרעיון היה של כרמן.‬
‫היא ראתה את האור כשהיינו בחשכה.‬
‫כן, אבל…‬
‫הכול התחיל ברעיון של בורחה, ש…‬
‫הוא בעצם הרבה יותר מעניין,‬ ‫וגם אותו אפשר להציג.‬
‫״מכוניות לאנשים ששונאים מכוניות״.‬
‫לא יסכימו למילה ״שונאים״ בססמת פרסום.‬ ‫-לא.‬
‫בהחלט לא.‬
‫זה אגרסיבי.‬
‫נמשיך עם הרעיון שלך, כרמן.‬
‫ותשתדל לעדן, בורחה. קדימה.‬
‫לא צריך פה את כל הטסטוסטרון הזה.‬ ‫זה לא פורום של חולי הגה.‬
‫סליחה.‬
‫זה לא אגרסיבי. זה נשמע הרבה יותר טוב…‬
‫אמרתי לך שזה לא ילך. למה סיפרת את זה?‬
‫טוב, כי…‬
‫הלך נהדר. הם אהבו את זה. לא היה שום צורך.‬
‫רציתי שידעו שגם לך היו רעיונות טובים.‬
‫הם כבר יודעים! על זה הם משלמים לי!‬
‫כשיש לך רעיונות טובים,‬ ‫זה לא אומר שאני גרוע. להפך.‬
‫אני מבינה למה אכלת כאפה, בורחה.‬
‫אני לא אוכל כאפה.‬
‫טוב…‬
‫הלילה ההוא, בבית שלי…‬
‫לא קרה כלום, באמת!‬
‫את באמת חושבת שזה היה‬ ‫בגלל שהיה לך רעיון טוב?‬
‫הייתי עייף!‬ ‫-לא משנה, באמת. אל תצטדק.‬
‫די כבר!‬ ‫-עם מה?‬
‫לנסות לשפר את הרגשתי.‬ ‫-זה לא בשביל זה.‬
‫אני חושבת שאתה מדהים, באמת!‬
‫כן, בתנאי שעומד לי.‬
‫אני לא חושבת ככה.‬
‫עזבי.‬
‫קדימה. מחלקת הארט מחכה.‬
‫טוב.‬
‫אני…‬
‫- #אני_אוהבת_בנות‬ ‫#אני_לא_מתעללת -‬
‫הרעיון לשלב אותיות גדולות וקטנות בהאשטגים‬
‫היה הצלחה מסחררת.‬
‫תויגנו 1,834 פעמים, בעיקר בפוסטים‬ ‫על בריונות בבתי ספר והומופוביה.‬
‫זה טוב, אבל חשוב לזכור שהמטרה‬
‫היא לחנך צעירים מחדש. זה תהליך ממושך.‬
‫רוסיו, אל תהיי כזאת.‬ ‫חייבים להתחיל איפשהו, לא?‬
‫מה שחשוב זה שהמסר הגיע להמון צעירים,‬
‫וזאת הייתה אחת המטרות שלנו, לא?‬
‫פטריסיה, תקריאי את ההודעה שקיבלנו‬ ‫מצעירה שנפגעה מבריונות?‬
‫״היחידה שיכולה לצעוק מהגגות,‬
‫בלי פחד, ובלי לפגוע באף אחד,‬
‫ש… #אני_אוהבת_בנות,‬ ‫זאת אני, אני… אלף פעמים אני.״‬
‫איזה יופי.‬
‫תקשיבו, אני שמחה שזה הצליח.‬
‫אני חושבת שצריך להמשיך להשתמש בהם‬ ‫בפרופיל של הקולקטיב,‬
‫אבל שכדאי גם לנסות האשטגים גנריים יותר,‬
‫כאלה שידברו לכולם.‬
‫כן, היה לי רעיון להאשטג‬
‫שיבהיר שאנחנו צריכות להרגיש חופשיות‬ ‫בכל ההחלטות שלנו.‬
‫#לדמיין_מהווגינה.‬
‫או מה״פינגינה״, לא?‬
‫ככה זה כולל גם את קהילת הטרנס.‬
‫בטח.‬ ‫-כן?‬
‫אז זה מקובל עליכן?‬
‫כן.‬ ‫-נשתמש בשניהם.‬
‫טוב, אז זה הכול.‬
‫להתראות בפעם הבאה.‬
‫יופי.‬
‫כן!‬
‫היא גם ממש נחמדה. היא ממש באה לי טוב.‬
‫מזל טוב, אחותי. היית מעולה.‬
‫הרגע הגעת. ראיתי אותך.‬
‫אבל לקטע הכי טוב. ״לדמיין מהווגינה״.‬
‫אפשר לקנות חולצה כזאת?‬
‫אז…‬
‫זאת השלולית שלך?‬
‫לא כולן מהשלולית שלי. יש פה גם סטרייטיות.‬
‫את לידיה את מכירה. להכיר לך את האחרות?‬ ‫-לא צריך. כבר מאוחר.‬
‫בא לך לצאת לשתות משהו?‬
‫קבעת עם הבנות?‬ ‫-לא.‬
‫התכוונתי לשתינו.‬
‫לבדנו?‬ ‫-כן. למה לא?‬
‫בלי ול?‬
‫מה קרה?‬
‫היא לא מדברת איתי. טוב?‬ ‫-מה עשית לה?‬
‫למה את חושבת שזה באשמתי?‬
‫גם את חושבת שיש לי פה גדול?‬ ‫-טוב, את רכלנית.‬
‫גם את כזאת בזמן האחרון.‬
‫טוב. מה אמרת לה?‬
‫סיפרתי לה שהייתי פעם עם ויקטור,‬ ‫לפני אלף שנה.‬
‫מה?‬ ‫-כולה מציצה!‬
‫אני לא יכולה.‬ ‫יש לי פגישת עבודה עם ההורים.‬
‫מה?‬
‫כלום.‬
‫בקצב הזה את בחיים לא תדברי איתם גלויות.‬
‫טוב, תני לי זמן!‬
‫תמיד אצה לך הדרך.‬
‫אז… אפילו לא דרינק אחד קטן?‬
‫לא, אני לא יכולה.‬ ‫טוב, דברי עם ול ותפתרו את העניין.‬
‫- ולריה -‬
‫- קריסטיאן -‬
‫- מצטערת, יש אצלי שתיים מ־Airbnb -‬
‫שלום.‬ ‫-היי!‬
‫יוצאות הערב?‬ ‫-כן. רוצה להצטרף?‬
‫לא תודה, אני גמורה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫רוצה קצת?‬
‫זה טעים.‬
‫לא, אסור לי. אבל תודה.‬
‫אתן יוצאות ללה פלומה?‬
‫כן, זה מגניב.‬ ‫-נכון.‬
‫רוצה לבוא איתנו?‬ ‫-אני?‬
‫בואי!‬
‫יהיה כיף.‬
‫כן! למה לא?‬
‫ול, אפשר?‬
‫כן.‬
‫איזו חתיכה!‬
‫תודה.‬
‫כל העובדים מהמוזיאון יוצאים?‬
‫לא, רק השומרים.‬
‫נראה שהם עושים את זה כל שנה.‬
‫תחזרי מאוחר?‬ ‫-לא.‬
‫טוב, לא יודעת.‬
‫עם מי קבעת?‬
‫עם חוליו וחורחה.‬
‫יופי.‬
‫תמסור להם נשיקה ממני.‬
‫בעיניי יפה יותר אסוף.‬
‫אדריאן. מה אתה עושה פה?‬
‫אני רוצה שתניח לוולריה.‬
‫מה?‬
‫אני יודע שבשבילך זה משחק,‬ ‫אבל זה דופק לי את החיים.‬
‫מה אתה רוצה ממנה?‬
‫לא אענה על השאלה, כי לא קרה כלום.‬ ‫-טוב…‬
‫כדי שגם לא יקרה, יותר טוב שתסתלק.‬
‫תראה, בעיות בזוגיות‬ ‫לא מתחילות בגלל צד שלישי.‬
‫להפך.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫אין לזה שום קשר אליך.‬
‫אתה פשוט הגעת בדיוק כשהיינו במשבר.‬
‫זה היה יכול להיות כל אחד אחר.‬
‫לא בירה בשבילי.‬
‫סליחה, יש…‬
‫לא יודעת, יין מבעבע?‬
‫אני רוצה להזדיין איתך.‬
‫טוב, מה?‬
‫מה קורה? כבר לא בא לך?‬
‫לא. את יודעת שאני רוצה.‬
‫יופי. אז…‬
‫זהו.‬
‫אתה רוצה,‬
‫אני רוצה…‬
‫לא צריך ללכת סחור־סחור.‬
‫נשתה משהו קודם?‬
‫טוב, כן.‬
‫״מדריד, מדריד…״‬
‫היין שלנו!‬
‫טורטייה!‬
‫דרינק קטן! לחיים!‬
‫לא, בלי מסיבה. מאוחר.‬
‫אחד אחרון!‬
‫לא אחרון. למיטה וזהו.‬
‫בחייך!‬
‫- כרמן: אני מקווה‬ ‫שהסתדרו העניינים עם ול. -‬
‫- נריאה: דיברת כבר עם ולריה? -‬
‫- ויקראם: לא בא לי לישון לבד הלילה. -‬
‫- אני בדרך. -‬
‫לא אמרתי!‬ ‫-כן אמרת.‬
‫עוד אחת?‬
‫למה לא.‬ ‫-טוב. סליחה?‬
‫עוד שני ג׳ין וטוניק. תודה.‬
‫ואחד לכאן.‬
‫מצאת חן בעיניו.‬
‫מי?‬
‫הגבוה ששם.‬
‫מה פתאום.‬ ‫-אני אומר לך.‬
‫זה באשמתך.‬
‫אשמתי? למה?‬ ‫-ההודעות שלך.‬
‫אני כנראה מפזרת פרומונים כל היום או משהו,‬
‫כי לאחרונה גברים מסתכלים עליי יותר.‬
‫לא פלא.‬
‫את נראית נהדר. השיער שלך יפה ככה.‬
‫כן?‬ ‫-זה בטח חלק מהעניין. לא?‬
‫לא יודעת.‬
‫איך מתקדם הספר?‬
‫טוב.‬
‫הגעתי לחלק מעניין.‬
‫משום מה, אני חושב שאני יודע איזה.‬
‫מה עובר בראש של הדמות שלך ברגע הזה?‬
‫היא יודעת שאם היא תשכב איתו, אין דרך חזרה.‬
‫אבל עמוק בפנים, זה מה שהיא רוצה שיקרה.‬
‫לפתע אני מתחרט שהזמנתי את הדרינק.‬
‫שנבקש כוסות פלסטיק?‬ ‫-חכה.‬
‫עדיף שנשתה פה, לא?‬
‫כן, טוב.‬
‫אני הולך רגע לשירותים.‬ ‫-טוב.‬
‫אתן לך רמז.‬ ‫-טוב.‬
‫בכל נסיעה, אני עושה קעקוע.‬
‫ברצינות?‬
‫מטורף.‬
‫הקטע של הנסיעות?‬
‫לא, שיש לך כל כך הרבה.‬
‫כמה קעקועים יש לו לדעתך?‬
‫תנחש נכון והסיבוב הבא על חשבוני.‬
‫כן! תביא מספר.‬
‫שמונה עשרה.‬ ‫-כמעט.‬
‫תורך.‬ ‫-בוא נראה…‬
‫שנזוז?‬ ‫-שנייה, בטוח אצליח לנחש.‬
‫שמונה…‬
‫רואה?‬
‫כל פעם אותו דבר.‬
‫מה?‬
‫את מחפשת תירוצים ומושכת זמן.‬
‫הוא פנה אליי כשהלכת לשירותים.‬ ‫מה רצית שאעשה? הוא נחמד.‬
‫לא אמרתי שהוא לא נחמד.‬ ‫מותר לך לעשות מה שבא לך.‬
‫אז…?‬
‫ויקטור,‬
‫לא היה לי פשוט לבוא הנה.‬
‫אולי זה העניין.‬
‫מה?‬
‫חשבת כל כך הרבה,‬ ‫התאמצת כל כך עד שבאת, ש…‬
‫מה? תגיד!‬
‫זה היה אמור להיות משהו ספונטני,‬
‫משהו כיפי…‬
‫וזה לא.‬
‫אדריאן היה אצלי היום.‬
‫מה?‬
‫ומה הוא אמר לך?‬
‫להניח לך.‬
‫שאני רק הבחור שהגיע במקרה‬ ‫ברגע המשבר שלכם.‬
‫שזה היה יכול להיות כל אחד אחר במקומי.‬
‫זה לא שאני מקנא או משהו כזה, זה…‬
‫זה משהו אחר.‬
‫זה…‬
‫נמאס לי לחכות למשהו שלא יקרה.‬
‫אולי זה אתה שלא רוצה שזה יקרה.‬
‫מה?‬ ‫-אולי התחלת בריב המחורבן הזה‬
‫כי אתה לא רוצה שיקרה משהו הלילה.‬
‫ברצינות?‬
‫אתה אומר שזאת אני שמפחדת,‬ ‫אבל אתה מפחד בדיוק כמוני.‬
‫זה מגוחך.‬
‫טוב, נניח לזה.‬
‫טוב.‬
‫שנזמין מונית?‬ ‫-בשבילי לא.‬
‫אני אסיים את זה.‬
‫סבבה.‬
‫מעולה.‬
‫צ׳או.‬
‫אז מה?‬
‫כמה קעקועים?‬
‫שלושים ושלושה?‬ ‫-כן.‬
‫קחי.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬