‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫רגע.‬
‫מותק, בעיגולים.‬ ‫-כן, עיגולים.‬
‫ככה.‬ ‫-עוד!‬
‫תנצל את זה, כי אחרי הלידה זה יהיה אחרת.‬
‫רגע.‬
‫שיט! אני נשבע שהיא בעטה בי!ֿ‬ ‫-לא, אל תצא!‬
‫אל תצא!‬
‫-בסדר.‬
‫הנה.‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו! כן!‬
‫חוץ מזה,‬
‫לא משנה כמה גדול יש לך,‬
‫זה לא יחדור מעבר לווגינה שלי.‬
‫כן…‬
‫-את בטוחה ש…‬
‫כן! תחדור כמה שאתה רוצה!‬ ‫-טוב.‬
‫עוד!‬ ‫-כן!‬
‫כן!‬ ‫-עוד!‬
‫כן!‬
‫מותק!‬
‫מותק, אני גומר!‬
‫לא!‬
‫תחשוב על אימא שלך או משהו!‬
‫עוד!‬
‫כן? כן!‬
‫- על פי ספריה של אליסבת בנוונט -‬
‫- ולנסיה -‬
‫בחיי!‬
‫איזו הפתעה!‬
‫יום הולדת שמח, אימא.‬
‫- ד״ר רבקה פריס אנארס -‬
‫פרננדו!‬
‫רבקה כבר הגיעה?‬ ‫-כן, אתמול.‬
‫היא הלכה לים עם חיימה.‬
‫אמרתי לה שהשמש לא טובה לתינוק, אבל…‬
‫אימא, היא גינקולוגית.‬ ‫-כן…‬
‫ולריה.‬ ‫-שלום, אבא.‬
‫איפה אדריאן?‬
‫אוי, אל תגידי לי…‬
‫נפרדתם?‬
‫לא.‬
‫איך הולך בעבודה?‬
‫בסדר, הכול בסדר.‬
‫טוב, ארבעה חודשים לא ראינו אותך.‬ ‫-הרכבת יקרה, ואתם יודעים את זה.‬
‫אחותך מגיעה הנה ברכב כל 15 ימים.‬ ‫-ומודיעה מראש בצ׳אט המשפחתי.‬
‫איזה צ׳אט משפחתי?‬
‫טוב, חיימה… פתח אותו לא מזמן.‬
‫טוב, חמודה. תרגישי בנוח.‬
‫- 5. מיסטר שמפי -‬
‫- גאווה ודעה קדומה -‬
‫- מיסטר שמפי -‬
‫אדרי.‬
‫ול, יכולת להעיר אותי.‬
‫ישנת שינה עמוקה ולא רציתי להפריע לך.‬
‫את יודעת שהייתי רוצה לנסוע איתך לוולנסיה.‬
‫אתה שונא לנסוע כשאתה בהנגאובר.‬
‫אם הייתי יודע שזאת התכנית,‬ ‫הייתי הולך הביתה אחרי שני דרינקים.‬
‫לא הייתה תכנית.‬
‫אז קמת עם חשק לנסיעה של 400 ק״מ?‬
‫לא הצלחתי להירדם.‬
‫הייתי עוצמת עיניים ורואה את לולה גוססת.‬
‫כן. לעזאזל…‬
‫זה ממש טלטל אותך.‬
‫דיברת עם לולה?‬
‫כן.‬
‫היא כתבה בצ׳אט הקבוצתי.‬ ‫היא כנראה רגישה לגלוטן.‬
‫היא אומרת שהיא תעבור מבירה לוודקה.‬
‫אגב, אליסיה התקשרה אליי.‬
‫ול, 3,000 עוקבים‬ ‫מבקשים שאפתח ערוץ יוטיוב משלי,‬
‫עם טיפים לסידור הבית.‬ ‫תארי לך שאני אהיה מפורסם!‬
‫לא.‬
‫סליחה.‬
‫מצטערת.‬
‫אתה יודע איך אני כשאני עם המשפחה שלי.‬
‫אז למה את נוסעת לשם?‬
‫…עד 120 שנה!‬
‫מזל טוב?‬ ‫-צילמתי.‬
‫יצאה טוב?‬ ‫-כן.‬
‫צלמי שוב.‬
‫שוב?‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫טוב.‬
‫עוד אחת. טוב.‬
‫זהו.‬
‫הן יצאו טובות?‬ ‫-כן, כולן.‬
‫קצת קאווה?‬ ‫-כן!‬
‫קנינו אותה בסנטה אדלה.‬
‫מה פתאום? אחרי מה שקרה בפעם שעברה?‬
‫הפרצוף שהיא עשתה כשראתה אותנו נכנסים…‬ ‫-לגמרי.‬
‫מה קרה?‬
‫את כבר מכירה את אחותך.‬ ‫-ואת אימא שלך!‬
‫לא, לא אני!‬
‫- ויקטור -‬
‫זה מהעבודה.‬ ‫-אז תעני.‬
‫לא תודה. אני רוצה סופ״שׁ מנוחה.‬
‫וגם… כבר בא לי לתת לאימא את המתנה שלה.‬
‫את הטלפון שלך?‬ ‫-לא. תראי.‬
‫תעשי ככה.‬
‫קופון לספא מדהים באל סאלר!‬
‫יש שם יותר מעשרה ג׳קוזים, עם סילוני עיסוי.‬
‫אבל, חמודה, עם בעיות הבריאות שלי…‬
‫לא…‬
‫מים חמים לא טובים ללחץ הדם שלה.‬
‫יש גם מסאז׳ים.‬
‫טוב, אז גם אנחנו ניתן את המתנה שלנו.‬
‫מה זה יכול להיות?‬
‫אני אוהב את זה.‬
‫המתנה שלנו היא הקשר שתיצרי‬ ‫עם הנכדה שלך החל מעכשיו, הודות לזה.‬
‫מה?‬ ‫-כן!‬
‫לעזור לך לחבר את זה?‬ ‫-כן.‬
‫היא תוכל לשמוע אותך כאילו את איתה ברחם.‬
‫ולריה, אפשר את הטלפון שלך?‬ ‫-למה?‬
‫כי בשלי אין חיבור לאוזניות.‬
‫צריך לחבר את זה…‬ ‫תודה. את רואה?‬
‫אלה האוזניות.‬ ‫-אבא…‬
‫ואימא, תדברי לכאן.‬ ‫-כאן?‬
‫לא, לא ככה.‬
‫מדברים לתוך זה.‬ ‫-והרמקול?‬
‫הוא אצלי בווגינה.‬
‫זה זה?‬ ‫-כן.‬
‫הנה.‬ ‫-זה מתחבר לשם, ומדברים לכאן.‬
‫שננסה?‬ ‫-איפה?‬
‫שלום, אבא!‬ ‫-שלום, יפה!‬
‫שלום, יפה!‬ ‫-שלום, אבא!‬
‫תציגי את עצמך לאחיינית שלך!‬
‫אני לא אדבר לתוך הווגינה שלך.‬
‫אני בשוק שקנית לעצמך דילדו‬ ‫ליומולדת של אימא.‬
‫בחיי שאת סתומה.‬ ‫זאת פסגת הטכנולוגיה הטרום־לידתית.‬
‫היי, אולי תקריאי לה‬ ‫את הספר שלך שעומד לצאת לאור?‬
‫כן, חמודה!‬ ‫-סליחה, ממתי את סופרת?‬
‫הוא על גיבור־על בשם ״מיסטר שמפי״.‬
‫מיסטר שמפי?‬
‫הייתי מספרת לך, אבל את אף פעם לא פה.‬
‫מאר, זה אבא!‬ ‫-שלום, אבא!‬
‫מיסטר שמפי, אתה אוהב ללכת לים, נכון?‬
‫״כן, אני מאוד אוהב ללכת לים.״‬
‫״את תעופי כמוני!״‬
‫איזו עלובה את.‬
‫לשחק עם אוכל זה משעמם,‬ ‫אבל עם פטריית שמפיניון…‬
‫קוראים לו מיסטר שמפי, והוא גיבור־על.‬
‫הוא עף, ויורק מטבעות.‬
‫כן? נראה אם הוא יעשה שלא ארעב למוות.‬
‫אימא!‬
‫רבקה נשכה את מיסטר שמפי!‬
‫זה מה שעושים עם אוכל, חמודה!‬
‫אוכלים!‬
‫מיסטר שמפי הוא לא אוכל, הוא גיבור־על!‬
‫והוא יותר חזק מהארי פוטר!‬
‫בנות, תגידו שלום למצלמה!‬
‫לא רוצה.‬ ‫-אז רק את, רבקה.‬
‫רוצה שארקוד, אבא?‬ ‫-בטח.‬
‫מה עובר עלייך?‬
‫אלה סתם שרבוטים!‬ ‫-כנראה קיבלת מהם השראה.‬
‫לא מספיק לך להיות גינקולוגית ודי?‬
‫בחיי, את כזאת אינפנטילית…‬
‫לא, את, שמושכת תשומת לב בכל מחיר.‬
‫לא אשמתי שאני עושה דברים כמו שצריך.‬
‫ואני עושה לא כמו שצריך?‬ ‫-לא…‬
‫יש לך אלף רעיונות בראש,‬ ‫ואת לא מגשימה אף אחד.‬
‫אפילו את זה לא השלמת. תראי.‬
‫אם את כבר מתחילה, אז תסיימי.‬
‫האמת, אף פעם לא הבנתי מה הקטע שלו.‬
‫- דויד ביסבל -‬
‫טוב, לולה. תדעי לך שאני שותה בירה לחייך.‬
‫מה שלומך? הפחדת אותנו.‬
‫טוב, אני מניחה שאת לא זוכרת כלום. נכון?‬
‫ברור, איך תזכרי…‬
‫בחיי, הייתי בטוחה שהתפגרת.‬
‫תקשיבי, נרה…‬
‫אני מצטערת שנתנו לך להרגיש‬ ‫שלא אכפת לנו ממך.‬
‫את יודעת שזה לא נכון.‬
‫אנחנו פשוט נורא עסוקות לאחרונה,‬
‫ולפעמים אנחנו חושבות רק על עצמנו.‬
‫טוב, ומה איתך, כרמן?‬
‫איך הולך הסופ״ש הרומנטי עם ג׳יי־זי?‬
‫תעשי חיים, וכשתחזרי, ספרי לנו הכול.‬
‫את עושה פיפי?‬
‫קקי, אחותי.‬
‫אמרו לי שזה לא ייפסק‬ ‫עד שאוציא את כל הגלוטן.‬
‫רוצה לראות?‬ ‫-ממש לא! תשכחי מזה!‬
‫לולה!‬
‫תשמעי, נגנבתי מההודעה הקולית שלך.‬
‫למה?‬
‫מהעמדת הפנים שלך.‬
‫שאת מעדיפה לנסוע לוולנסיה,‬ ‫להורייך ולאחותך המעצבנת,‬
‫מאשר להתמודד עם החיים שלך במדריד.‬
‫ראית את זה?‬
‫ברור.‬
‫זה היה כל כך יפה‬
‫שהתעלפתי מהתרגשות.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני לא מפסיקה לדמיין‬ ‫איך יהיה לבלות לילה עם ויקטור.‬
‫טוב…‬
‫בואי נחשוב.‬
‫אולי תיקחי לך את הסופ״ש לנוח,‬ ‫ותדברי עם אדרי כשתחזרי למדריד?‬
‫אני לא מסוגלת אפילו להסתכל לו בעיניים.‬
‫חוץ מזה, נשיקה זאת לא בדיוק בגידה, לא?‬
‫טוב…‬
‫קצת כן, לא?‬
‫זין.‬
‫עוד קיים הבר ההוא,‬ ‫איפה שהכרתי את התאומים הקטלאניים ההם?‬
‫נראה לי. למה?‬
‫ניפגש שם מחר באחת.‬ ‫-לולה, חכי…‬
‫- ויקטור: את בסדר? תגידי משהו. -‬
‫- סליחה, אני לא במיטבי.‬ ‫אכתוב לך ביום אחר. -‬
‫- אפשר להתקשר אלייך? -‬
‫- אתה יכול לתת לי שנה? -‬
‫- אני צריכה לעבד את מה שקרה. -‬
‫- בסדר, תתחילי את הספירה לאחור.‬ ‫להתראות בקרוב -‬
‫- לא יודע אם את זוכרת אותי.‬ ‫אני החוצפן שהכרת לפני שנה -‬
‫- הרגע יצאתי ממכונת הזמן -‬
‫- מצטערת, התבלבלת -‬
‫- אולי את זוכרת אותי‬ ‫בגלל שאני דומה לסה טנגנה -‬
‫- אה, כן. אתה… ויקטור? -‬
‫- הנשיקה הכי גרועה שהייתה לי בחיים… -‬
‫- גם שלי -‬
‫- מזל טוב על רב־המכר שלך.‬ ‫אה, לא, לא כתבת אותו בסוף -‬
‫- מניאק… -‬
‫- שיט! נגמרת לי הסוללה ואני לא בבית! -‬
‫חיימה, תעביר לי.‬
‫שלוש אותיות, ״הולך עם תחתית״.‬
‫״ספל״.‬ ‫-ספל, ברור.‬
‫אחות של אייטנה הייתה ככה,‬ ‫והגיעה למוסד פסיכיאטרי.‬
‫גבוה יותר על הירכיים, פליז.‬
‫אימא, אל תגזימי.‬
‫לא, חמודה. זאת היא שמגזימה.‬
‫כמה בלגן בגלל שמפיניון.‬
‫תהיי סבלנית איתה.‬
‫טוב.‬
‫גם היא לא בדיוק סבלנית כלפינו.‬
‫אחותך היא שאפתנית נצחית.‬ ‫היא תהיה מתוסכלת כל החיים.‬
‫אני חושבת שהיא תתגרש.‬
‫מה? איך הגעת לזה?‬
‫אני מכירה אותה.‬
‫נמאס לה מכל דבר.‬
‫נראה אם היא תמצא עוד מישהו שיסבול אותה.‬
‫אני הולכת לים!‬
‫אימא…‬
‫היא שמעה אותי?‬ ‫-אימא…‬
‫-אה… ועוד מוחיטו -‬
‫בוקר טוב.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫תאמיני לי אם אגיד שזה היה צירוף מקרים?‬
‫לא.‬
‫והיית צודקת.‬
‫לולה רצתה לבוא, אבל היא מרגישה זוועה.‬
‫התקשרתי להודיע לך.‬
‫- 13 שיחות שלא נענו -‬
‫13 זה מזל רע.‬
‫תתקשרי למתחזה.‬
‫אפשר כבר לדבר על מה שקרה?‬
‫צליאק, ככל הנראה.‬
‫היא שתתה בירה בלי הפסקה.‬
‫מסריט אותך שהתנשקת עם חוצפן.‬
‫אבל החוצפן הזה יודע שלולא הצליאק,‬
‫היינו עלולים לאבד שליטה.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫אני נמשך אלייך,‬
‫ואת נמשכת אליי.‬
‫והנשיקה שלנו הייתה בת זונה.‬
‫אני צריכה לחשוב.‬
‫הייתי מסוגלת לתבוע אותה עכשיו.‬
‫אז מה אם היא אחותי? זה פלגיאט!‬
‫אם מישהי צריכה לכתוב‬ ‫את ״מיסטר שמפי״, זאת אני.‬
‫זה מה שאת רוצה?‬ ‫-כן.‬
‫להקדיש את הדחף היצירתי שלך לפטרייה?‬
‫אני יודעת, זה נשמע מטופש,‬
‫אבל הפטרייה הזאת חשובה לי מאוד.‬
‫והמשפחה שלי לא שמה זין על מה שחשוב לי.‬
‫ככה היה תמיד.‬
‫טוב, זאת הפרספקטיבה שלך.‬ ‫אולי לא עשית שום דבר כדי שיבינו אותך?‬
‫שמו היה ״נגסני״.‬
‫הוא היה קרוקודיל.‬
‫צעצוע. החבר הכי טוב שלי בילדות.‬
‫סבא שלי הביא לי אותו מנסיעה ללונדון.‬
‫הוא עבר איתנו לכל דירה שגרנו בה,‬ ‫והיו לא מעט.‬
‫עד היום אני משוכנע‬
‫שפעם ראיתי אותו זז.‬
‫וואלה. אני רואה שאני‬ ‫לא היחידה שיש לה דמיון.‬
‫זה נתן לי את התירוץ המושלם‬ ‫להסתגר שעות ולשחק,‬
‫ולא לשמוע את ההורים שלי רבים.‬
‫את רואה? גם ממני קצת התעלמו.‬
‫אבל בסוף הבנתי שכשאני מאשים אותם,‬ ‫זה פועל לרעתי.‬
‫מה אתה רוצה ממני?‬
‫ואת?‬
‫אני חושבת שנכנסת לחיים שלי עם משימה.‬
‫כן? איזו?‬
‫להיות הדמות הראשית ברומן שלי,‬
‫שלעולם לא אכתוב.‬ ‫-הרומן הארוטי שלך.‬
‫אז יש לנו בעיה גדולה מאוד,‬ ‫כי אני לא דמות בספר שלך.‬
‫אני כאן.‬
‫ואני לא זז מפה.‬
‫אימא?‬
‫אבא?‬
‫רבקה?‬
‫לא!‬
‫כאן. פיפי אחד ואתה עף מפה.‬
‫טוב.‬ ‫-טוב?‬
‫ויקטור!‬
‫לאן זה?‬
‫ויקטור!‬
‫לא! איפה אתה?‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-היו לך קוקיות.‬
‫כן. בוא. הולכים.‬
‫אני אוהב מנורות לבה.‬ ‫-אקנה לך אחת. בוא.‬
‫היית בעד ביסבל או בוסטמנטה?‬
‫איזו שאלה? צ׳נואה עד המוות.‬
‫איך זה הלך?‬
‫לא זוכר את ההמשך.‬
‫די, עזוב שטויות. בוא.‬
‫כמה בנים הבאת הנה?‬
‫כמות נורמלית.‬
‫זה אובייקטיבי מאוד.‬
‫מה אתה חושב?‬
‫בודדים.‬
‫ככה אני נראית?‬
‫מי האחרון שהיה פה?‬
‫אדריאן.‬
‫רואה?‬
‫חיי המין שלך מדכאים.‬
‫ואחד לפניו?‬
‫מיקל.‬
‫זה שהייתי איתו לפני אדריאן.‬
‫הוא היה בחור הורס.‬
‫טוב, הורס יחסית לגיל 17.‬
‫את מתחרטת?‬ ‫-על מה?‬
‫שהתחתנת בגיל צעיר.‬
‫טוב…‬
‫מי היה הראשון שלך? בר המזל?‬
‫בן שהיה איתי בכיתה.‬
‫הוא רצה להיות החבר שלי.‬
‫וביקש ממני נשיקה,‬
‫ופגישה בפארק.‬
‫אם נהיה זוג,‬
‫אוכל להמשיך לשחק עם החברות שלי?‬ ‫-בטח.‬
‫וגם נוכל להיפגש כל יום בפארק ליד בית הספר.‬
‫טוב.‬
‫לא הלכתי לפארק הזה מעולם.‬
‫מסכן. שברת לו את הלב.‬
‫תרגיע. היינו קטנים.‬
‫אז מה?‬
‫הגיל לא חשוב.‬
‫אפשר להתאהב בטירוף בגיל שלוש.‬
‫כן…‬
‫יש דברים חשובים יותר.‬
‫איזה דברים?‬
‫קסמים, למשל.‬
‫חיבור טוב.‬
‫אבל יש דבר אחד שאסור שיהיה חסר.‬
‫את יודעת מה הוא?‬
‫מה?‬
‫מנורת לבה.‬
‫חרא.‬
‫אימא?‬
‫זה אדרי!‬
‫תהיה בשקט!‬
‫אני באה!‬
‫צא דרך הגינה,‬
‫וכשהוא ייכנס, לך. טוב?‬
‫מצטער.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫מה את עושה פה?‬
‫כבר אמרתי לך,‬
‫אימא שלי הייתה הורגת אותי‬ ‫אם הייתי מפספסת את יום ההולדת שלה.‬
‫ול, מאז שאני מכיר אותך,‬ ‫לא הקשבת למילה שאימא שלך אמרה.‬
‫כן, אבל התחלתי לחשוב‬ ‫שלא נשארו לה עוד הרבה שנים, ו…‬
‫באת באוטו?‬
‫כן. שכרתי רכב.‬
‫רציתי לשמוע מוזיקה טובה, ו…‬ ‫לעשות קצת סדר בראש.‬
‫כל הטראפ הזה טיגן לי את המוח.‬ ‫-יופי.‬
‫איפה הורייך?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫שתית משהו?‬
‫שתיתי מוחיטו.‬
‫אחד?‬
‫נראה שיותר, לא?‬
‫ול, את בסדר?‬
‫כן. טוב, אתה יודע איך אני כש…‬
‫כשאת אצל הורייך. אבל…‬ ‫-כן.‬
‫את מתנהגת מוזר. אני מכיר אותך.‬
‫פשוט… לבוא לבית הזה‬ ‫זה כמו לחיות בפלאשבק.‬
‫כן.‬
‫כל פעם שאני באה הנה אני מבינה‬ ‫שאני חוזרת על אותה טעות כל החיים.‬
‫איזו טעות?‬
‫תודה שבאת.‬
‫זין!‬
‫תירגע.‬
‫אדרי, לא קרה כלום.‬
‫באמת.‬
‫לא…‬
‫אדרי, אני בסדר.‬
‫אני בסדר.‬
‫ואת זה, בזהירות רבה,‬
‫מחדירים לווגינה.‬
‫ולזה מדברים.‬ ‫-כן…‬
‫חתיכת מתנה, אה?‬ ‫-כן…‬
‫ככה טוב, חומד?‬
‫טוב, גם אתם ‬
‫או שאתם מחכים בינתיים?‬ ‫-אל תתחילי, אימא.‬
‫מה?‬
‫לא חשבתם על זה אפילו?‬
‫לא.‬ ‫-בטח.‬
‫אף פעם לא דיברנו על זה.‬
‫לא אמרתי שדיברנו, אמרתי שחשבתי על זה,‬
‫והייתי רוצה מאוד.‬ ‫-ממתי אתה רוצה ילדים?‬
‫ול, לא כרגע, אבל מתישהו בחיים.‬ ‫-כן…‬
‫ואת?‬
‫אימא, הרגשתי בעיטה!‬ ‫-באמת?‬
‫אימא!‬ ‫-תראי, טרסה!‬
‫כן!‬
‫איזה חומד! כן!‬
‫גם פה כתוב אותו הדבר.‬
‫אשאל בקבוצת ההורים שלי, ליתר ביטחון.‬
‫אבל מותק, זה מה־BBC. אני יודע.‬
‫מה יודע ה־BBC על מחממי בקבוקים?‬
‫בחייך, זה ה־BBC.‬
‫זה מוכח מדעית.‬
‫את לא אמורה להבין בזה?‬
‫ברצינות? זה מה שאתה רוצה?‬
‫הם בלתי נסבלים, אבל אצלנו זה יהיה אחרת.‬
‫הרגתי יותר צמחים מהצונאמי באסיה.‬
‫גדול עליי לגדל תינוק.‬
‫זה מה שאת אומרת עכשיו.‬
‫ואם זה מה שאגיד תמיד?‬
‫אז אני חושב שתשני את דעתך.‬
‫אני לא רוצה להיות זוג כזה‬
‫שעושה ילדים בתור פתרון לבעיות שלו.‬ ‫אתה יודע?‬
‫אז אנחנו עדיין במשבר.‬
‫ול, מה את רוצה ממני?‬
‫ואתה?‬
‫אני מניח שכל אחד מאיתנו מחכה שהשני ישתנה.‬
‫אני עובד על זה.‬ ‫אני מנסה להיות פחות סגור, ו…‬
‫עם ראש פתוח.‬
‫אני חושב אפילו על הרעיון המטורף‬ ‫לפתוח ערוץ ביוטיוב.‬
‫אם אתה רואה את עצמך בתור יוטיובר…‬
‫תחשוב כמה ממים יעשו ממך.‬
‫תחשבי שנפתור את הבעיות, ול.‬ ‫ואני רוצה להיות אבא.‬
‫באמת.‬
‫היית עושה את זה בשבילי?‬
‫אני גמורה. בוא נלך לישון.‬
‫את לא יכולה, בגיל 28,‬ ‫להיות ברוגז עם אחותך בגלל שמפיניון.‬
‫זה לא רק זה.‬
‫אני קצת מעצבנת.‬
‫אני מודה.‬
‫רק קצת.‬
‫אבל אף פעם לא מנעתי ממך‬ ‫לעשות מה שאת רוצה.‬
‫ול, תמיד היו לך רעיונות מעולים. תמיד.‬
‫אבל הם נשארים בראש שלך.‬
‫תבחרי רעיון אחד ולכי על זה.‬
‫זה מה שעשיתי, והם לא רצו את הספר שלי.‬
‫גם לי יש פחדים.‬
‫אני מתה מפחד להיות אימא.‬
‫אבל הכול אצלך בשליטה.‬
‫זאת הבעיה. אני שתלטנית בטירוף.‬
‫הסיכוי שהבת שלי תשנא אותי גבוה מאוד.‬
‫נכון. לא חשבתי על זה.‬
‫מסכנה!‬
‫ברור לי שחיימה יהיה המועדף.‬
‫האבא המפנק.‬
‫פעם ראשונה בחיים שתהיי במקום השני.‬
‫אבל לא אפסיק לנסות.‬
‫ואת לא מפחדת שהילדה תהרוס לכם את הנישואים?‬
‫אבל אני חושבת שזה שווה את זה.‬
‫המצב עם אדרי לא טוב, נכון?‬
‫בואי נגיד שזה לא הרגע הכי טוב שלנו.‬
‫אני לא יכולה להיות בשליטה מוחלטת, כמוך.‬
‫הוא הכיר מישהי?‬
‫אז מה?‬
‫כלום.‬
‫שלום, מאר.‬
‫את שומעת אותי?‬
‫אני דודה שלך.‬
‫סליחה שלא הצגתי את עצמי קודם.‬
‫קיוויתי להיות גרסה משופרת של עצמי‬ ‫לפני שתיוולדי,‬
‫אבל כנראה כבר לא אספיק.‬
‫תראי,‬
‫אני…‬
‫אוהבת מאוד את אדרי,‬
‫והוא אותי,‬
‫אבל השתנינו כל כך…‬
‫או שלא השתנינו, והיינו כאלה כל הזמן.‬
‫חבל שלא מקבלים בחתונה‬ ‫חוברת הוראות שמסבירה איך עושים את זה.‬
‫טוב, לא…‬
‫כי בטוח הייתי מפסיקה לקרוא אותה באמצע.‬
‫בקיצור,‬
‫אני מקווה שתביני את החיים יותר טוב ממני.‬
‫אגב,‬
‫אני רוצה שתדעי לפני כולם:‬
‫אני אכתוב רומן.‬
‫ול.‬
‫את באה?‬
‫אדרי, לא הייתי עושה איתך ילד‬ ‫רק בגלל שביקשת.‬
‫ואני חוזרת לכתוב את הספר שלי.‬
‫צ׳או.‬
‫תודה שבאת.‬
‫ותיזהר בכביש. הוא מלא במשוגעים.‬
‫די, אבא.‬
‫אל תדאג.‬
‫אודיע כשאגיע, טוב?‬ ‫-טוב.‬
‫ול, בטוחה שאת לא רוצה לחזור איתי למדריד?‬
‫אני מעדיפה להתחיל בכתיבה כאן.‬ ‫אחזור ברכבת בעוד כמה ימים.‬
‫טוב. נשיקה.‬
‫המפתחות.‬
‫צ׳או.‬
‫-נסיעה טובה.‬
‫- מיסטר שמפי -‬
‫- החוף היה ריק -‬
‫- החלטתי לצאת לטיול -‬
‫- רק היינו צריכים להיות בעירום‬ ‫כדי להגשים את הפנטזיה שלי -‬
‫- הזזתי את מותניי ונגעתי בעצמי בעדינות -‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬