NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Odota.
Noin. -Pyöritä sitä, kulta.
Näinkö? -Syvemmälle.
Nauti nyt, sillä vauvan syntymä muuttaa kaiken.
Odota. Ei hemmetti! Vauva potkaisi.
Ei, älä vedä ulos! -Okei, okei.
Noin. -Kyllä vain.
Hyvä. Juuri noin.
Sitä paitsi,
olipa kalu kuinka iso hyvänsä, ei se emätintä pidemmälle yllä.
Noin. Juuri noin. -Voinko tosiaan...?
Voit! Paina pohjaan asti vain. Anna tulla.
Noin!
Voi luoja! Kohta tulee!
Eikä! Ajattele äitiäsi tai jotain.
Jatka, jatka!
Joko? Jo!
PERUSTUU ELÍSABET BENAVENTIN ROMAANEIHIN
Johan nyt.
Mikä yllätys! -Hyvää syntymäpäivää, äiti.
REBECA FÉRRIZ NAISTENTAUTIEN ERIKOISLÄÄKÄRI
Fernando!
Onko Rebe jo täällä? -On, tuli eilen.
Hän lähti Jaimen kanssa rannalle. Aurinko ei kyllä tee hyvää vatsalle.
Hänhän on gynekologi!
Valeria! -Hei, isä.
Missä Adrián on?
Älä sano. Eroatteko te?
Emme toki... -Mitenkäs työrintamalla?
Kaikki on kunnossa.
Et ole käynyt neljään kuukauteen. -Junamatka on kallis.
Siskosi ajaa tänne kahdesti kuussa. -Ja kertoo tulostaan chattiryhmässämme.
Missä ryhmässä?
Jaime perusti sellaisen hiljattain.
Asetu ihmeessä taloksi, kulta.
YLPEYS JA ENNAKKOLUULO
SIENIMIES
Adri.
Olisit herättänyt minut.
Nukuit sikeästi. En halunnut häiritä.
Tiedät, että olisin lähtenyt Valenciaan mielelläni.
Et krapulaisena.
Jos olisit kertonut, olisin ottanut vain pari.
En tiennyt itsekään.
Sinäkö vain heräsit ja päätit matkata 400 kilsaa?
En saanut unta. Näin koko ajan mielessäni Lolan lojumassa lattialla.
Ai niin, hitto. Aikamoinen järkytys. Oletko puhunut Lolan kanssa?
Olen. Hän viestitti, että hän on ilmeisesti yliherkkä gluteenille.
Aikoo kuulemma vaihtaa oluen vodkaan.
Sain muuten puhelun Alicialta.
Seuraajat pyytävät minulle omaa YouTube-kanavaa.
Teemana kodin järjestäminen. Osaatko kuvitella minua tähtenä?
En.
Anteeksi. Olen pahoillani.
Perhe käy hermoilleni, kuten tiedät.
Miksi sitten menit?
...paljon onnea vaan!
Onnea anopille! -Valmista.
Tuliko hyvä kuva? -Tuli.
Ota toinen. -Toinenkin?
Ota. -Hyvä on.
No niin. -Okei, valmiina.
Noin.
Onnistuivatko ne? -Joo, tosi hyvin.
Maistuuko cava? Ostimme sen Santa Adelasta.
Miten tohditte edes mennä sinne viime kerran jälkeen?
Saimme kyllä melkoisia mulkaisuja. -Niinpä.
Mitä tapahtui?
Tiedäthän sinä siskosi. -Ja äitisi.
En minä mitään tehnyt!
Töistä soitetaan. -Vastaa.
En. Haluan unohtaa työasiat.
Sitä paitsi nyt on aika antaa äidille lahja.
Ai kännykkäsi? -Ei, katso sitä. Napauta näyttöä.
Lahjakortti upeaan kylpylään El Salerissa. Erilaisia porealtaita on yli kymmenen.
Voi kulta, kun minulla on näitä vaivoja...
Kuuma vesi ei sovi, jos on matala verenpaine.
Saa siellä hierontaakin.
No, mekin annamme oman lahjamme. -Onpa jännää!
Taatusti jotain ihanaa.
Lahjan avulla voit jo nyt alkaa luoda suhdetta tyttärentyttäreesi.
Mitä ihmettä? -Autanko sen kanssa?
Sen avulla vauva kuulee äänesi kohtuun.
Lainaa puhelintasi, Valeria. -Miksi?
Minun kännykässäni ei ole kuulokeliitäntää.
Kiitos. Johto tähän, ja kuulokkeet korviin.
Sitten voit puhua tuohon. Ei siihen!
Puhu tähän. -Entä kaiutin?
Se laitetaan emättimeen. -Tämä se on.
Aivan. -Laitetaan sisään, ja sitten voit puhua.
Kokeillaanko? -Siis mihin?
Heippa, iskä!
Hei, mummi! -Hei!
Esittäydy sinäkin siskontytöllesi. -En aio puhua vaginallesi.
Annoit itsellesi dildon äidin syntymäpäivänä.
Et tajua mitään. Tämä on viimeisintä raskausteknologiaa.
Lue pätkä siitä julkaistavasta kirjastasi. -Hyvä idea.
Kirjoitatko kirjaa?
Se kertoo Sienimies-supersankarista. -Vai Sienimiehestä?
Olisin kertonut, jos kävisit meillä.
Mar, katso isiä. -Hei, iskä!
Tykkäätkö olla rannalla, Sienimies? "Joo, rannalla on tosi kivaa.
Kohta lennät niin kuin minä!"
Olet säälittävä. Kuka jaksaa leikkiä jollain herkkusienellä?
Sienimies on supersankari. Se osaa lentää ja sylkeä rahaa.
Ihan tosi? Se voi pelastaa minut nälkäkuolemalta.
Äiti! Rebeca puraisi Sienimiestä!
Ruoka on syömistä varten, kulta.
Ei Sienimies ole ruokaa, vaan supersankari.
Parempi kuin Harry Potter. -Vilkuttakaa kameralle, tytöt.
En halua. -Sinä sitten, Rebe.
Tanssinko? -Tanssi!
Mikä sinua vaivaa?
Nämähän ovat töherryksiä. -Inspiroiduit silti.
Eikö lääkärin ammatti riitä? -Olet tosi lapsellinen.
Itse olet! Janoat aina huomiota. -Teen vain asiat hyvin.
Aivan, ja minä huonosti. -Ei, et vain saata asioita loppuun.
Et tehnyt tätäkään valmiiksi.
Jos ei anna kaikkeaan, turha edes aloittaa.
Minua koko jätkä ei ole ikinä vakuuttanut.
Otan nyt olusen sinun terveydeksesi, Lola. Miten jakselet? Säikäytit kaikki.
Et taida muistaa koko jutusta mitään? Ei mikään ihme.
Luulin oikeasti, että kuolit.
Kuule, Nere... Ikävää, että tunnet itsesi laiminlyödyksi.
Kyllä me välitämme sinusta. On vain niin paljon kaikkea,
ettei aina ehdi miettiä muita.
Ja Carmen, mitenkäs rakkausretriitti Jay-Z:n kanssa sujuu?
Nauttikaa. Palattuasi kerrot sitten kaiken.
Oletko pissalla?
Isommalla hädällä. Tätä kuulemma jatkuu, kunnes gluteeni poistuu elimistöstä.
Näytänkö? -Et todellakaan. Lola!
Ääniviestisi oli uskomaton.
Miten niin? -Olet tosi hyvä näyttelemään.
Painut mieluummin Valenciaan sukurasitteiden pariin -
kuin selvität Madridin sotkut.
Näitkö meidät? -Tietysti.
Näky oli niin kaunis, että pyörryin liikutuksesta.
Mikä on olo?
Mietin koko ajan, millainen yö Víctorin kanssa olisi.
Okei, pohditaanpa asiaa.
Mitä jos lepäilet siellä hetken ja palattuasi puhut Adrin kanssa?
En pysty edes katsomaan häntä.
Vaikka eihän yksi suudelma ole oikeaa pettämistä.
No, on se tavallaan. -Hemmetti.
Onko siellä yhä se rantabaari, josta iskin katalaanikaksoset?
On kai. Miksi?
Nähdään siellä huomenna yhdeltä. -Odota...
KAIKKI HYVIN? VASTAA
EI OLE PARAS PÄIVÄ JUTELLAAN TOISTE
VOINKO SOITTAA?
VOITKO ODOTTAA VUODEN? PITÄÄ KÄSITELLÄ TAPAHTUNUTTA
SELVÄ, AIKA ALKAA NYT. PALATAAN PIAN
ET EHKÄ MUISTA MINUA. OLEN SE VUODEN TAKAINEN KUSIPÄÄ
NOUSIN JUURI DELOREANISTANI
VALITAN. EREHDYIT HENKILÖSTÄ
SAATAT MUISTAA YHDENNÄKÖISYYTENI C. TANGANAN KANSSA
AI JOO, OLIKO SE... VÍCTOR?
ELÄMÄNI SURKEIN SUUDELMA
MINUN MYÖS
ONNITTELUT MENESTYSKIRJASTA. EI, EIHÄN SITÄ TULLUTKAAN
MULKVISTI...
HITTO! AKKU LOPPUU, ENKÄ OLE KOTONA!
Anna se, Jaime.
"Lautasen pari". Viisi kirjainta.
Kuppi. -Niin tietysti!
Aitanan tytär oli sellainen. Päätyi mielisairaalaan.
Hiero vähän ylempää reisistä. Äläkä viitsi liioitella, äiti.
Hän tässä liioittelee. Kauhea poru yhdestä sienestä.
Kärsivällisyyttä.
Eipä hänelläkään ole sitä meidän suhteemme.
Siskosi tähtää aina liian korkealle. Se johtaa vain turhautumiseen.
Hän taitaa olla eroamassa. -Mitä? Mistä sinä sen keksit?
Tunnen hänet. Hän kyllästyy lopulta kaikkeen.
Siinähän sitten etsii uuden miehen, joka jaksaa häntä.
Menen rannalle!
Äiti... -Kuulikohan hän?
AI JOO, JA VIELÄ MOJITO
Huomenta.
Hei.
Uskotko, jos väitän tätä yhteensattumaksi?
En.
Ei tämä olekaan. Lola oli tulossa mutta voi huonosti.
Yritin soittaa.
Epäonnen luku 13.
Soita huijarille.
Voidaanko puhua siitä jutusta?
Hänellä on varmaan keliakia. Kiskoi kaljaa kaksin käsin.
Kusipään suutelu taisi saada sinut tolaltasi.
Jos keliaakikko ei olisi keskeyttänyt, tilanne olisi lähtenyt käsistä.
Niinkö? -Niin.
Pidän sinusta. Ja sinä minusta.
Se suudelma oli upea.
Pitää miettiä.
Voisin haastaa hänet oikeuteen, sisko tai ei. Hän on plagioija!
Minun pitäisi kirjoittaa Sienimiehestä eikä hänen.
Sitäkö haluat? -Kyllä.
Käyttää luomisvoimasi sieneen?
Okei, kuulostaa typerältä, mutta se sieni on minulle tärkeä.
Perheeni ei piittaa mistään minulle tärkeästä. Niin on ollut aina.
Se on sinun näkökulmasi. Ehkä et ole avannut maailmaasi heille.
Sen nimi oli Hamppi. Se oli krokotiili.
Pehmolelu. Lapsuuden paras kaverini.
Ukkini toi sen yhdeltä Lontoon-matkaltaan.
Hamppi kulki mukana, kun perheeni muutti paikasta toiseen.
Olen yhä vuorenvarma, että kerran näin sen liikkuvan.
En siis ole ainoa, jolla on vilkas mielikuvitus.
Hamppi oli minun keinoni vetäytyä tuntikausiksi huoneeseeni,
jotten kuulisi vanhempien riitoja.
Eli kaipa minäkin tunsin itseni unohdetuksi.
Ajan myötä oivalsin, että katkeruus estää minua etenemästä.
Mitä haluat minusta?
Entä sinä?
Uskon, että sinulla on tehtävä elämässäni. -Niinkö? Mikä?
Olet päähenkilö romaanissani,
jota en kirjoita. -Siis eroottisessa.
Sitten meillä on ongelma, sillä en ole romaanihenkilö.
Olen tässä. Enkä ole lähdössä mihinkään.
Äiti?
Isä?
Rebe?
Ei!
Se on tuossa. Käy äkkiä. -Selvä.
Víctor! Mihin sinä nyt?
Ei! Missä olet?
Mitä teet? -Sinulla oli saparot.
Niin oli. Tulehan nyt.
Tykkään laavalampuista. -Ostan sinulle sellaisen.
Kannatitko Bisbalia vai Bustamantea? -Chenoaa tietty.
Miten se meni?
En muista enempää. -Riittää jo. Lähdetään.
Montako poikaa täällä on ollut?
Normaali määrä.
Normaalius on subjektiivista.
Mitä veikkaisit? -Ei monta.
Niinkö luulet? -Kuka täällä oli viimeksi?
Adrián.
Niinpä. Seksielämäsi on masentavaa.
Entä ennen häntä?
Miquel.
Poikaystäväni ennen Adriánia.
Hän oli hurjan komea.
Siis 17-vuotiaaksi.
Kadutko sitä? -Mitä?
Nuorena naimisiin menoa.
Okei, kuka oli ensimmäinen kaikista? Se, jota lykästi ekana?
Yksi luokkakaverini.
Hän halusi olla poikaystäväni. Hän pyysi minulta suukkoa -
ja treffejä puistossa.
Voinko leikkiä ystävieni kanssa, vaikka seurustelemmekin?
Tietysti. Me voidaan tavata joka päivä puistossa.
Selvä.
En mennyt puistoon.
Poikaparka. Särjit hänen sydämensä.
Älä viitsi. Olimme lapsia. -Mitä siitä?
Ei iällä ole väliä. Jo kolmevuotias voi rakastua tulisesti.
Just. -On tärkeämpiäkin asioita.
Kuten?
Kuten kemia.
Yhteys.
Ja yksi asia on kaikkein tärkein.
Tiedätkö, mikä? -Mikä?
Laavalamppu.
Voi paska. Äiti?
Se on Adri.
Ole hiljaa.
Tullaan!
Mene pihalle ja lähde, kun hän tulee sisään.
Olen pahoillani.
Mitä sinä täällä teet? -Entä itse?
Äiti olisi raivostunut, jos en olisi tullut synttäreille.
Ethän sinä ole ikinä piitannut äitisi mielipiteistä.
No, hänellä alkaa jo olla ikää, ja ajattelin... Tulitko autolla?
Joo, vuokrasin auton.
Halusin kuunnella hyvää musaa ja selvittää päätä.
Trap sulatti aivoni. -Hyvä.
Missä väki on? -En tiedä.
Oletko juonut?
Join mojiton. -Yhdenkö vain? En oikein usko.
Oletko kunnossa?
Tiedäthän sinä, miten tämä paikka... -Vaikuttaa sinuun. Niin.
Nyt on kyse jostain muustakin.
Tänne tuleminen on aina yhtä hemmetin flashbackia.
Saan aina huomata toistavani samaa virhettä yhä uudestaan.
Mitä virhettä?
Kiitos, että tulit.
Hemmetti.
Ei hätää. Ei se mitään, Adri.
Ihan oikeasti. Ei...
Ei tarvitse, Adri.
Ei tarvitse...
Ja tämä asetetaan varovasti emättimeen.
Tähän puhutaan.
Melkoinen lahja. -Kyllä vain.
Riittääkö, rakas?
No, eikö teidänkin jo pitäisi tilata samanlainen laite?
Vai aiotteko yhä odottaa? -Älä aloita.
Miten niin? Ettekö ole muka miettineet asiaa?
Emme. -Toki.
Ei siitä ole puhuttu.
Olen kuitenkin miettinyt asiaa. Ja haluaisin kyllä.
Ai lapsia? Mistä lähtien?
En tarkoita nyt, mutta en sulje mahdollisuutta pois.
Suljetko sinä?
Hei, vauva potkaisi. -Kokeile, Teresa.
Jo vain!
Ihanaa! -Sattuuko se?
Kysyn synnytysvalmennuksessa kaiken varalta.
Mutta tämä on BBC:n juttu.
Mitä BBC tuttipullonlämmittimistä tietää?
BBC julkaisee vain tieteellisesti todistettua tietoa.
Sinunhan pitäisi tietää nämä jutut.
Tuotako sinä haluat? -En tuollaista. Me toimisimme toisin.
En saa pidettyä hengissä huonekasvejakaan. Vauvasta puhumattakaan.
Mielesi voi muuttua.
Mitä jos tunnen aina samoin? -En usko, että tunnet.
En halua meidän olevan pari,
joka hankkii lapsia paikatakseen suhdettaan.
Meillä on siis yhä kriisi.
Mitä odotat minulta?
Entä sinä?
Me kumpikin kai odotamme, että toinen muuttuisi.
Omalta osaltani yritän kyllä olla rennompi ja avoimempi.
Harkitsenhan jopa omaa YouTube-kanavaa.
Ryhdy tubettajaksi, jos tahdot. Varaudu siihen, että päädyt meemiksi.
Mitä jos saamme suhteemme kuntoon ja haluan lapsen? Oikeasti.
Suostuisitko siihen?
Olen ihan poikki. Mennään nukkumaan.
Olet jo 28. Et voi pitää siskollesi mykkäkoulua sienen takia.
Ei ole kyse vain siitä.
Saatan olla hiukan rasittava. Myönnän sen. Hiukan vain.
En kuitenkaan ole ikinä estellyt sinua.
Val, ideasi ovat aina loistavia. Aina.
Mutta jätät ne toteuttamatta. Valitse yksi ja tartu toimeen.
Tein niin, ja kirjani teilattiin.
On minullakin omat pelkoni. Äitiys hirvittää minua.
Sinullahan on homma täysin hallussa. -Niinpä. Olen kontrollifriikki.
Tyttäreni tulee todennäköisesti vihaamaan minua.
Totta. En tullut ajatelleeksi. Voi tyttöparkaa.
Jaimesta tulee takuulla tytön suosikki. Hemmotteleva isä.
Jäät ensi kertaa kakkoseksi.
Aion kuitenkin yrittää.
Etkö pelkää, että suhteenne kärsii vauva-arjessa?
Uskon, että se on sen arvoista.
Teillä taitaa olla nyt vaikeaa.
No, paremminkin voisi mennä.
En osaa hallita kaikkea kuten sinä.
Onko hän tavannut jonkun?
Mistä sitten on kyse?
Ei mistään.
José Miguel Garrido on yksi hankkeeseen osallistuvista paimenista.
Kerro hiukan vuohistasi.
Lähinnä meillä on valkoisia iberialaisia, joitakin valkoisia serrano-vuohia...
Heippa, Mar.
Kuuletko sinä?
Täti tässä.
Anteeksi, etten esittäytynyt aiemmin.
Toivoin kehittyväni ihmisenä ennen sinun syntymääsi,
mutta en taidakaan ehtiä.
Kuule...
Rakastan Adria kovasti.
Ja hän minua.
Olemme vain muuttuneet paljon.
Tai ehkä olemme aina olleet tällaisia.
Harmi, ettei hääpäivänä saa avioliiton käyttöopasta.
Toisaalta en olisi varmaan edes lukenut sitä loppuun.
Joka tapauksessa -
toivon, että sinä olet paremmin kartalla kuin tätisi.
Ja muuten,
tämän saat tietää ennen muita: -
aion kirjoittaa romaanin.
Val.
Tuletko sinä?
En suostuisi hankkimaan lasta vain sinun takiasi.
Ja aion jatkaa romaaniprojektiani.
Heippa.
Kiitos, että kävit. -Aja varovasti. Tiellä piisaa hulluja.
Ei huolta. Ilmoitan, kun olen perillä.
Oletko varma, ettet halua tulla mukaan?
Aloitan kirjoittamisen täällä. Tulen parin päivän päästä.
Selvä. Suukko.
Anna avaimet.
Hei sitten! -Hyvää matkaa!
RANNALLA EI OLLUT KETÄÄN
HÄN OLI PÄÄTTÄNYT LÄHTEÄ KÄVELYLLE
ILMAN VAATTEITA FANTASIANI OLISI TÄYDELLINEN
LIIKUTIN LANTEITANI JA KOSKETTELIN ITSEÄNI PEHMEÄSTI
Tekstitys: Heidi Mäki