‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫היי, סליחה.‬
‫המקום הזה תפוס.‬
‫אז מה?‬
‫אין לך אימא?‬
‫תעוף!‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫כמה רציתי לראות אותך.‬
‫גם אני.‬ ‫-בוא.‬
‫רגע.‬
‫רציתי להראות לך משהו.‬
‫תראי, יש לי משכנתה…‬ ‫-כן?‬
‫שמכסה אותך…‬
‫עד ל־80 אחוז.‬
‫שיעור הריבית… קבוע.‬
‫כן.‬
‫אני חושב שזה יכול לעניין אותך.‬
‫אני מעוניינת.‬
‫מחר ארד לך טוב טוב.‬
‫- זין -‬
‫- על פי ספריה של אליסבת בנוונט -‬
‫- רטובה-עירומים-נוגעים-אצבעות-זיעה -‬
‫- גירוי-לשון-להיות-אורגזמה -‬
‫אפשר הצצה?‬
‫אסכם לך בשתי מילים:‬
‫רומן ארוטי.‬
‫זה לא היה מותחן?‬
‫כן, טוב…‬
‫למזלי קלטתי שהסקס מוכר.‬
‫אהבתי!‬
‫כמו ״50 גוונים״? אימא שלי מתה על זה.‬
‫טוב, לא בדיוק.‬ ‫הרומן שלי הוא ספרות.‬
‫כן…‬
‫אני מקווה שילך לך יותר טוב‬ ‫מהבחורה הזאת, עם השיער הכחול.‬
‫גם היא כותבת, אבל שום דבר שלא לא יצא לאור.‬ ‫-כן?‬
‫מסכנה.‬
‫תשמעי…‬
‫בא לי רעיון אדיר!‬
‫למה שלא נעשה את ההשקה של הספר כאן?‬ ‫-טוב…‬
‫בטח! נעמיד פה שולחן עם מיקרופון‬
‫פה ממול יהיו כיסאות,‬
‫- 2. סימנים -‬
‫ואנשים ישבו…‬ ‫-רגע, כריס.‬
‫אני חושבת שההשקה תהיה ב־FNAC.‬
‫כן…‬ ‫-כן.‬
‫את צודקת. אני מדברת שטויות.‬
‫אבל חתימה על ספרים זה רעיון מעולה.‬ ‫-כן!‬
‫אהבתי את הרעיון. אספר לבוס שלי.‬
‫טוב.‬
‫- הם הביטו זה בעיני זו. גופיהם העירומים… -‬
‫- דברי בשם עצמך,‬ ‫לא כדי להרשים אחרים -‬
‫- ויקטור: שלום, מתחזה! -‬
‫- שמעת בעצתי לגבי הרומן הארוטי? -‬
‫- אני מדמיין אותך כדמות הראשית -‬
‫- תצטרך לקרוא אותו בעצמך כדי לדעת אם… -‬
‫- הלכתי על כיוון של רומן היסטורי על רומא -‬
‫שלום.‬
‫אני יודעת שזה יום עבודה,‬
‫ושיש לכן עבודות אמיתיות ולו״זים מחורבנים,‬
‫אבל אני חייבת שתקראו לפחות את הפרק הראשון‬ ‫לפני שאני מעבירה אותו למו״ל.‬
‫בסך הכול 15 עמודים, זה ממש כלום.‬
‫בעיניי זה ממש טוב.‬
‫מזמן הכתיבה לא עשתה לי כל כך טוב.‬
‫לפעמים זה פשוט זורם!‬
‫נראה לי שזה בגלל הכיוון הארוטי שלקחתי.‬
‫אבל זה לא חרא כמו ״50 גוונים״.‬
‫הספר שלי הוא על סקס אמיתי,‬ ‫עם נשים אמיתיות, כמונו.‬
‫כידוע לכולנו…‬
‫…את המגע עם בני מינם,‬
‫ובכך הפחיתו את המגוון הביולוגי.‬
‫בואו ננתח…‬
‫בואו נתמקד בברזיל.‬
‫אז אם תזהו את עצמכן בטקסט,‬ ‫אל תופתעו, טוב?‬
‫בייחוד את , לולה,‬
‫כי כפי שתביני, היית השראה גדולה בשבילי.‬
‫טוב. ניפגש אחר הצהריים.‬ ‫עד אז תקראו, בבקשה.‬
‫תוצאה נוספת של הכשלים שלנו‬
‫היא ההפרעה לשרשרת המזון של מינים רבים.‬
‫תודה רבה.‬
‫אני מתה על הקטע הזה של הסופרת הארוטית.‬
‫בהחלט אקרא את זה.‬
‫נו? אל תתביישי.‬
‫אני לא אוכלת טונה.‬
‫אבל זה מה שאת הכי אוהבת.‬ ‫-כן, אבל לא נעים לי.‬
‫אתם יודעים שהטונה האדומה בסכנת הכחדה,‬
‫ושאנחנו הורסים את שרשרת המזון שלה?‬
‫לעזאזל, אחותי… זה מסריח.‬
‫אז…‬
‫כדאי לנצל את זה, לפני שהיא נכחדת.‬
‫איזה גועלי אתה. סע מפה, תתרחץ.‬
‫חתיכת…‬
‫טרול!‬
‫אל תקראי לדני ״טרול״. הוא הפרעוש שלי.‬ ‫-אבא!‬
‫פרעוש!‬
‫אלוהים שיעזור לי…‬
‫מחר הוא מתחיל בטיפול החדש?‬
‫כן.‬
‫מה קרה?‬
‫התקשרו להגיד לי‬ ‫שהוא צריך ליווי לטיפולים.‬
‫למה?‬ ‫-כדי שילמדו אותנו לעשות את התרגילים בבית.‬
‫ומה עם השיעורים שלך?‬
‫ישלחו לנו הסעה שתאסוף אותנו כל יום,‬
‫אבל כמובן, עד אוגוסט,‬ ‫אין לי ימי חופשה, אז…‬
‫לא תוכל.‬ ‫-לא, לא אוכל.‬
‫לולה…‬
‫אימא שלך התקשרה לא מזמן.‬
‫היא תבוא קצת למדריד.‬
‫אולי אציע לה שתקדים את הנסיעה‬ ‫כדי לעזור לנו. מה דעתך?‬
‫לא ייאמן.‬
‫מה אני יכול לעשות?‬
‫הלו? לבקש ממני?‬
‫ממך? לא.‬
‫יש לך מספיק על הראש עם העבודה וכל זה.‬
‫חוץ מזה, תרצי או לא, היא אימא שלו.‬
‫וגם שלך.‬ ‫-שוב התחלנו. היא לא אימא שלי!‬
‫היא קמה ועזבה ברגע שהבינה‬ ‫שקשה להיות אימא.‬
‫טוב… היא כבר ביקשה סליחה הרבה פעמים.‬ ‫-ואתה מאמין לה?‬
‫לולה, אני לא יכול לקחת אותו.‬ ‫-אני אקח אותו!‬
‫אמצא את הזמן איכשהו ואקח אותו.‬
‫לעזאזל.‬
‫אל תקרא לה ״אימא״.‬ ‫קוראים לה ״האישה הזאת״.‬
‫תראי, לא אכפת לי‬ ‫שהיא תיקח אותי פעם אחת למרפאה.‬
‫לי אכפת.‬
‫לולה…‬
‫לולה, תסתכלי עליי.‬
‫פשוט…‬
‫אני לא רוצה להכביד עלייך.‬
‫את יודעת ש…‬
‫הייתי מעדיף שאת תיקחי אותי.‬
‫אני יודעת, דביל.‬
‫הייתי קם לחבק אותך,‬
‫אבל אני לא יכול.‬
‫חתיכת חצוף.‬
‫לולה, עזבי. ברצינות. די.‬
‫לולה, די!‬ ‫-שמע…‬
‫אם ניסית לגנוב את הבושם‬ ‫של השותפה שלי, פישלת.‬
‫זה שלי.‬
‫אתה ממש בעניין של סיידה, מה?‬
‫תפסיקי עם הסמרטוט. לולה, די!‬
‫לא יודע למה לקחתי את זה.‬ ‫סתם כי אהבתי את הריח.‬
‫אני לא…‬ ‫-שקרן!‬
‫תסתכל לי בעיניים ותגיד שלא בא לך על סיידה.‬
‫אחותי… זה הדליק אותי ממש.‬
‫כן?‬ ‫-ממש. ברצינות. ממש אהבתי.‬
‫אמרתי לך!‬
‫נו?‬
‫טוב. מעניין.‬ ‫-כן?‬
‫כן. יש… תפניות.‬
‫תשלחי לי את ההמשך? התמכרתי.‬
‫באמת אהבתן?‬ ‫-כן.‬
‫איזה יופי!‬
‫את קוראת כבר חצי שעה,‬ ‫כאילו זה ״משחקי הכס״.‬
‫סיימתי.‬
‫זה טוב.‬
‫אבל?‬
‫אין ״אבל״.‬ ‫-תגידי. אני מכירה אותך.‬
‫לא יודעת,‬
‫חשבתי שאזהה את עצמי יותר,‬
‫כמו שאמרת, ש…‬
‫חסרה אותנטיות לסקס.‬
‫מה פירוש ״אותנטיות״.‬
‫את גומרת בכל זיון?‬
‫את?‬ ‫-טוב…‬
‫את לא נחשבת. את לסבית.‬
‫כרמן…‬ ‫-כבר יצא לי לשחק את התפקיד.‬
‫את רואה? אפילו לסביות מזייפות.‬
‫פה הכול ורוד מדי. חסרה לזה… מציאותיות.‬
‫כן, אבל זה בדיוני.‬
‫בדיוק. לא מעניין אותי לקרוא על הצרות שלי.‬
‫בדיוק.‬ ‫-יש לי מספיק משלי.‬
‫אצלי זה להפך.‬
‫הייתי מוסיפה דברים אישיים.‬ ‫לא חסר לנו חומר.‬
‫רוצה רעיונות? אני מבטיחה לחשוב על זה הערב.‬
‫אבל אהבת את זה, לא?‬
‫כן, אבל חשבתי שאת רוצה‬ ‫לעשות סבב לפני שאת מגישה את זה.‬
‫בסדר.‬ ‫-זה באמת טוב, ול.‬
‫זה ממש הדליק אותי.‬
‫כן! ג׳יין אוסטן של הסקס!‬
‫אני כבר מדמיינת:‬
‫״על תבונה ורגישות… בכוס״.‬
‫זה ממש טוב, ול.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫בואו נזמין חשבון. אני צריכה לאסוף את אחי.‬
‫מה שלום דני?‬
‫נראה איך הוא יגיב לטיפול החדש,‬
‫אבל בכל מצב, יש לו שדרה שסועה.‬
‫אחרי שאגיש את הספר, יהיה לי יותר זמן פנוי,‬ ‫אם תצטרכי שאקח אותו פעם.‬
‫תודה, חברה. אבל אני אסתדר.‬
‫בטוחה?‬ ‫-כן.‬
‫הקרבה למען המשפחה.‬
‫כל החיים שלי ככה.‬
‫אתמול נשארתי במשרד עד 12.‬
‫דברי עם ההורים שלך!‬
‫זה לא כזה קל. לכן יש אחים, בעל…‬
‫לי אין כאלה.‬
‫אם אתפטר או אצא מהארון, אשאר לבד.‬
‫בחייך! כל יום אני פה!‬ ‫-אוי ואבוי…‬
‫מצטערת, פשוט…‬
‫נראה לי שהבירה עשתה לי לא טוב.‬
‫איך קוראים למלצר?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫שודדת עריסות…‬
‫אני כמו הדמות בספר של ול:‬
‫פוליאמורית,‬
‫ומולטי־אורגזמית.‬ ‫-הלוואי עליי להיות כמוה.‬
‫יצאת שוב עם בורחה?‬
‫מה? פספסתי משהו?‬
‫כרמן הציעה לו לצאת שוב,‬ ‫והוא אמר שיש לו תכניות. הסוף.‬
‫תמיד יש לו תכניות. ירד לו ממני.‬
‫או שאולי באמת יש לו תכניות.‬
‫בנות… צ׳או.‬
‫טוב. נדבר.‬ ‫-כן.‬
‫צ׳או.‬
‫עוד סיבוב?‬
‫מתה על המיצגים הביתיים שלך.‬
‫העולם הפסיד אמן גדול.‬
‫אבדוק במוזיאון המלכה סופיה‬ ‫אם יש שם פינה בשבילי.‬
‫האמן מתחיל להרגיש שאין לו מרחב.‬
‫בגדים מגולגלים מחרמנים אותי.‬
‫מארי קונדו הייתה מתגאה בך.‬
‫רגע, חכי.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אבל לא בא לך.‬
‫גם לגברים לא תמיד מתחשק.‬
‫לא מתחשק לך אף פעם!‬ ‫-זה לא נכון.‬
‫אין לי כוח לוויכוח הזה. אני עסוקה.‬
‫- בקרוב -‬
‫- עכשיו -‬
‫- מאוחר? -‬
‫בוקר טוב.‬
‫נרדמת תוך שנייה. ישנת עשר שעות.‬
‫סליחה.‬
‫לא פספסת כלום.‬
‫מבאס לראות את לאונרדו דיקפריו שמן.‬
‫לא לזה התכוונתי.‬
‫התכוונתי לאתמול.‬
‫אתמול?‬
‫המציצה שהלכה לאיבוד… שכחתי לגמרי.‬
‫זה בגלל העבודה, ול.‬
‫אני לא יודע אם זה הרגע שלי,‬ ‫ואני מבזבז אותו על קשקושים לדור ה־Y.‬
‫נקודה ראשונה:‬
‫אתה שייך לדור ה־Y.‬
‫נקודה שנייה:‬
‫זה ערוץ של יוגה. זה לא…‬
‫״שלום, אני לוזרית!״‬
‫זה היה מתאים לי יותר.‬
‫לא יודע, בא לי לעשות משהו יצירתי יותר.‬
‫יותר בסגנון שלי, צילום תיעודי.‬
‫את יודעת שאני רוצה לנסוע לגאורגיה…‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אני רוצה לאסוף חומרים ולעשות תערוכה.‬
‫נמאס לי לעבוד בשביל אחרים.‬
‫הייתי לוקחת את העבודה הזאת.‬
‫מצלמת ב״יוגי לנד״ ועושה המון כסף.‬
‫בקרוב שנינו נתפרנס מאמנות,‬
‫נמות צעירים,‬
‫ויזכרו אותנו בזכות היצירות שלנו.‬
‫שנינו נורא מוכשרים.‬
‫אתה האדם הכי מוכשר שאני מכירה.‬
‫תודה.‬
‫אני אעשה מקלחת.‬
‫סליחה, אני לוקחת מפתחות וזזה מפה.‬
‫מה קורה?‬ ‫-היי.‬
‫זה לא ייקח לי יותר מ… שלוש שעות.‬
‫סבבה, אני אשמור עליו.‬
‫מה אני, תינוק?‬
‫הלוואי שהיו מסיעים אותי לכל מקום.‬ ‫-היי… תיזהרי.‬
‫אבל…‬
‫במכונית, או משהו. המצב שלך סתם מסריח.‬
‫אתה מבין, לא?‬ ‫-אני זזה.‬
‫תתנהג יפה.‬ ‫-כן, אחרת אפנצ׳ר לך גלגל.‬
‫בסדר. נתקן אותו ביחד.‬
‫רוצה משהו?‬ ‫מוקדם, אבל תמיד בא לי בירה.‬
‫טוב.‬
‫אחותך סיפרה לך שאני נוסעת לניו יורק?‬
‫לחופשה?‬
‫לגור שם. לעשות טראפ.‬
‫הקהל פה לא בשל‬ ‫לבחורה שמדברת על כסף וזין.‬
‫שם זה אחרת.‬
‫שמע את זה, אתה תיפול מהכיסא.‬
‫היא מלכת הטראפ.‬
‫רוסליה?‬
‫אתה לא יודע מהחיים שלך.‬
‫תתכונן, זה יעיף לך את האוזניים.‬
‫אחותך מרשה לך לשתות בירה, נכון?‬
‫אני אוהב לעשות את זה פה.‬
‫פעם אחרונה שאתה בא אליי לעבודה בלי להודיע.‬
‫הצעתי שנהיה אצלך, אבל לא רצית.‬
‫רגע.‬ ‫-מה?‬
‫החל מעכשיו,‬
‫נעשה את זה כשאני אגיד.‬ ‫-כן?‬
‫פספסתי משהו?‬
‫לא. אבל גם לי יש חיים.‬
‫זין!‬
‫חשבתי שאתה אוהב להזדיין במקומות ציבוריים.‬
‫כן, אבל…‬ ‫-בוא.‬
‫אתה יכול להרחיק קצת את המצלמה?‬
‫הפריים כרגע ממש מושלם. אני לא יכול.‬
‫כן, אבל אני מרגישה שזה פולש לי למרחב.‬
‫טוב, אבל המצלמה צריכה להיות כאן.‬
‫תסמכי עליי. יש לי ניסיון ב…‬
‫בחרא הזה.‬
‫כלומר… לא שזה חרא…‬ ‫-לא.‬
‫איך היית עושה את החרא הזה?‬
‫טוב, הייתי מתחיל בצילום כללי של הסט,‬
‫ואז את מתחילה לעשות את ה…‬
‫הפוזות שלך, והתנועות,‬
‫והיינו עושים כמה חזרות,‬ ‫כדי שאוכל לצלם תקריבים.‬
‫כן, אבל אין תקריבים.‬
‫זה שיעור יוגה, זה לא… סנדאנס.‬
‫כן.‬ ‫-תראה, אדרי, זה פשוט.‬
‫אני משדרת בערוץ שלי כבר מעל חמש שנים,‬
‫ואני יודעת בדיוק אילו זוויות מתאימות לי.‬
‫אז קודם תשמח את העוקבים שלי,‬ ‫ואחר כך תעבור לעשות…‬
‫קולנוע אמנותי.‬
‫טוב.‬
‫לאט… אני אקיא.‬
‫תתאפק. אולי ככה תעבור לך השכרות.‬
‫סיידה עוד תשמע ממני על זה.‬
‫אני לא שיכור.‬ ‫-גברת!‬
‫הייתי הורג בשביל אחד כזה.‬
‫האוטובוס… זה זה?‬
‫אלוהים!‬
‫לא!‬
‫חרא!‬
‫זין!‬
‫ול, אני משתמש לך במחשב.‬ ‫-טוב.‬
‫- סרטי… -‬
‫- אתרים טובים לסרטי פורנו -‬
‫- הצג היסטוריית גלישה -‬
‫- אתרי פורנו -‬
‫- לגמור מרוב עונג -‬
‫- סקס פראי -‬
‫הסבון הנוזלי תכף נגמר.‬
‫מה מתאים יותר לפגישה עם העורכת שלי?‬
‫זה או זה?‬
‫זה.‬
‫טוב.‬
‫לעזאזל…‬
‫על השולחן.‬
‫תן לי.‬
‫- ויקטור: שלום, מתחזה!‬ ‫שמעת בעצתי לגבי הרומן הארוטי? -‬
‫- אני מדמיין אותך כדמות הראשית -‬
‫- שמעתי בעצתך לגבי הרומן הארוטי. -‬
‫- נפגשת עם העורכת שלי… -‬
‫מותק, אני זזה.‬
‫מה? את בלחץ?‬ ‫-לא, לא במיוחד.‬
‫אל תשכחי להגיד לה לעשות אירוע קידום כאן.‬
‫בסדר.‬ ‫-טוב? ביי.‬
‫צ׳או.‬
‫״העמדת פנים היא דרך לשקר בחיים״.‬
‫שלום.‬
‫שעה ו־27 דקות.‬
‫אתפוס דיבור עם ראש העיר‬ ‫על התחבורה הציבורית בעיר הזאת.‬
‫זה בסדר, הפגישה שלי בעוד שעה.‬
‫טוב, נעבור על זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫הכי חשוב להפגין ביטחון.‬
‫הגשת טיוטה ועכשיו את צריכה להגן עליה.‬
‫את חושבת שלגמור זה באמת חשוב?‬
‫מה?‬ ‫-בעיניי כן.‬
‫אני לא מפסיקה לחשוב על זה‬ ‫מאז מה שלולה אמרה על הספר.‬
‫זה בגלל הספר או בגלל אדרי?‬
‫לא נורא לא לגמור. זה קורה לכולן.‬
‫אבל לזייף באופן קבוע… זה נורא בעיניי.‬ ‫אם זייפת פעם אחת, הלך עלייך.‬
‫אני כן התכוונתי לספר.‬
‫גם אני.‬
‫טוב, נתמקד בפגישה.‬
‫כן.‬
‫טוב. חשוב…‬
‫קבעתי לראות דירה עם כרמן.‬
‫טוב…‬
‫במסמך הזה מפורטים‬ ‫הסעיפים העיקריים בחוזה שלך,‬
‫וסעיפים על הפצה, זכויות, וקידום.‬ ‫-טוב.‬
‫כשתהיה לה טיוטה,‬
‫שתשלח לי אותה, ונדבר.‬ ‫-המון תודה!‬
‫טוב?‬ ‫-טוב.‬
‫שיהיה במזל.‬
‫תודה. נשיקות לבנות.‬
‫אין מצב. אני לא מספיקה להגיע.‬
‫תירגעי, את לא מפסידה כלום.‬ ‫אין פה מקום לשלושתנו.‬
‫טוב, זה יתרון. פחות נקיונות.‬
‫את מוכנה להפסיק לצלם?‬
‫תרגיעי, כרמן. יש הרבה דירות בים.‬
‫נו?‬
‫אני אצטרך פיזיותרפיה לגב,‬ ‫ובכל מקרה הדירה יקרה מדי.‬
‫כמה בעלת הבית רוצה?‬
‫שמונה מאות.‬ ‫-שמונה מאות!‬
‫אבל זה 20 מטר מרובע!‬
‫זה הסכום שהיא עושה בחודש‬ ‫מהשכרה לתיירים.‬
‫ברצינות?‬
‫אין פה מקום לבורחה.‬
‫גם לא על הצד.‬
‫בורחה?‬
‫כן. ואני כבר יודעת‬ ‫שבחיים לא נגור ביחד,‬
‫כי לא נצא לדייט, אז זה לא משנה!‬
‫את לא צריכה להצטדק.‬
‫את עוד מקווה שהוא יציע לך נישואים.‬
‫את מוכנה לסגור את הטלפון בבקשה?‬
‫לא. בואו נראה. יתרונות וחסרונות.‬
‫בואו נראה…‬ ‫-אין שום יתרון!‬
‫הדירה הזאת ננסית, ויקרה בטירוף.‬
‫וחוץ מזה, אם את רווקה,‬
‫נגזר עלייך לחיות אצל ההורים,‬ ‫או בדירות שותפים, עד גיל 40.‬
‫מה רע בזה?‬
‫כי העולם… העולם בנוי לזוגות.‬
‫תראי את סנאפצ׳אט. בזמן האחרון,‬ ‫כל הפילטרים הם לשניים.‬
‫ואת יודעת מה?‬
‫אני שונאת…‬
‫שונאת את כל הזוגות.‬
‫לא יודעת, מה דעתך על הזוגיות של ולריה?‬
‫זה זבל.‬
‫ואני עושה לך טובה שאני אומרת בכנות.‬
‫תגידי משהו, ולריה:‬
‫מה את רוצה לעשות?‬
‫כרגע? לקפוץ מגשר סגוביה.‬
‫חוץ מזה… לא יודעת. נראה.‬
‫תראי, את רעננה. יש לך כישרון.‬
‫אבל זה לא רומן ארוטי, חמודה.‬
‫זה מדע בדיוני.‬
‫בת כמה את?‬
‫עשרים ושמונה.‬
‫החיים שלך בטח הרבה יותר מעניינים‬ ‫מהחיים של הדמות הזאת.‬
‫היא כזאת מושלמת שזה מגעיל.‬
‫אם הייתי צריכה לכתוב על החיים שלי, זה היה…‬ ‫עוד סיפור קצר משעמם.‬
‫מושלם. תכתבי אותו.‬
‫אבל שיהיה אמיתי.‬ ‫שלפחות אדע שאת כתבת אותו.‬
‫לא…‬
‫לא, אני לא יכולה.‬
‫לכתוב על עצמי…‬
‫אני נתקעת.‬
‫ממה את מפחדת?‬
‫לגלות שאני לא מספיק טובה.‬
‫אני צריכה סימן,‬
‫משהו שיגיד לי שנולדתי לזה.‬
‫יש רק דרך אחת לדעת את זה.‬
‫לכתוב?‬ ‫-כן.‬
‫אבל לא אצלנו.‬
‫צ׳וס, בבקשה…‬ ‫-נגמר הזמן, ולריה.‬
‫איחרת בהגשה הראשונה, ועכשיו זה.‬
‫לא, באמת…‬ ‫-צר לי מאוד.‬
‫צר לי מאוד.‬
‫מה?‬
‫״שחררי את הנפש שלך מבעיות שלא קיימות.״‬
‫״חיי יצירה הם חיי אושר.״‬
‫״המוח שלך מוגבל. תני לו קרדיט.״‬
‫- כרמן: איך הלך? -‬
‫- לולה: סופרת קינקית,‬ ‫מתי כבר העיבוד לסדרת טלוויזיה? -‬
‫- נריאה: ספרי לנו!‬ ‫תקליטי לנו פודקאסט! -‬
‫״הפחד הופך חלומות לבלתי אפשריים.״‬
‫״לפעמים, כשלא משיגים את מה שרוצים,‬ ‫זה מזל גדול.״‬
‫״הרגע הטוב ביותר להתחיל היה אתמול.״‬
‫אז מה לעשות לך? יש לנו לק ג׳ל במבצע.‬
‫תעשי רגיל.‬ ‫-זה יחזיק מעמד פחות.‬
‫בכל זאת, תעשי לי רגיל.‬
‫איזה מבול בחוץ!‬
‫חתיכה.‬ ‫-חתיכה.‬
‫איזה נעים המגע בכפות הרגליים…‬
‫יש כאלה ששונאים. אני מתה על זה.‬
‫טוב, שנוגעים בי בכלל.‬
‫לעזאזל, כרמן…‬
‫את חייבת למצוא פתרון ומהר.‬
‫מה לעשות? בורחה לא שם עליי.‬
‫אז אל תשימי עליו!‬ ‫הוא לא הבחור היחיד בעולם.‬
‫זה מה שאני אומרת.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אפתח לך פרופיל באתר שיש בו המון בורחה.‬
‫כן!‬ ‫-לא!‬
‫אפליקציות דייטים? לא.‬ ‫את יודעת שאני מחפשת קשר ארוך.‬
‫פה, קשר ארוך זה שני זיונים עם אותו בחור.‬
‫שניים.‬
‫נריאה, תעשי משהו, בבקשה!‬
‫לא תודה. כל פעם אותו נושא.‬
‫גם לנריאה יש פרופיל. תחייכי.‬
‫מה?‬ ‫-אחלה תמונה.‬
‫לא, שלא תעזי לשים אותה כתמונת פרופיל!‬
‫מאוחר מדי.‬ ‫-גם לי היא עשתה את זה.‬
‫בואי נראה…‬
‫זהו. מוכן.‬
‫לא. יש לו מפרצים.‬
‫אז תחליקי שמאלה.‬
‫מכנסי שבע־שמיניות? אין מצב.‬
‫אז מה? את תורידי לו אותם.‬
‫טוב, שמאלה.‬
‫וויי! מטפס!‬
‫מטפס? לא!‬ ‫-מטפס? כן!‬
‫בלי מטפסים. אפשר את הטלפון חזרה?‬
‫לא.‬ ‫-לולה!‬
‫אל תזוזי. התאמה!‬
‫התחברה לאחרונה לפני שעתיים.‬
‫אולי היא חוגגת עם אדרי.‬
‫לא נראה לי.‬ ‫-מוזר שהיא לא אמרה כלום.‬
‫כן.‬
‫אפשר לעשות לה ארוחה בהפתעה,‬ ‫על כל העבודה הקשה שהיא עשתה.‬
‫כן!‬ ‫-טוב.‬
‫רק תודיעו בזמן, שאספיק להתארגן.‬
‫אני חוזרת הביתה להחליף בגדים.‬ ‫אני נפגשת עם סרחיו.‬
‫קודם לא מיהרת לראות את הדירה שלי.‬
‫שחררי.‬
‫את תמיד אומרת שאת לובשת את המכנסיים,‬ ‫אבל ברור שזה סרחיו.‬
‫מילה ממנו, ואת עוזבת הכול.‬
‫לגמרי. הכול.‬
‫אין לכן מושג.‬
‫אז צ׳או… כבדות.‬
‫צ׳או.‬
‫- סרחיו: שיחות שלא נענו -‬
‫שנלך?‬
‫הסרט כבר התחיל, אבל מה אכפת לנו.‬
‫אולי לא בא לי.‬
‫עוד יותר טוב.‬
‫נלך הביתה.‬
‫לא. אלך לבד.‬
‫מה אתה מדבר?‬
‫יופי שאת רוצה לקחת יוזמה.‬
‫זה בסדר.‬
‫אבל אם את קובעת תכנית, לפחות תגיעי.‬
‫פעם ראשונה שאני מבריזה לך. אפילו לא.‬
‫לא רוצה לחכות שעה‬ ‫כדי שתעשי לי ביד בקולנוע.‬
‫אבל סבבה שאני אחכה לך בפארק‬ ‫שתעשה לי ביד ותברח?‬
‫אין לך זוגיות אחרת, לולה.‬ ‫-לא, יש לי דברים אחרים.‬
‫פעם שנייה שאת אומרת לי את זה היום.‬
‫איזה דברים?‬ ‫-דברים.‬
‫אני לא חייבת לך הסברים.‬
‫אז אולי…‬
‫אנחנו לא מתאימים כמו שחשבנו.‬
‫אני לא רוצה להפסיק להיפגש איתך.‬
‫אנחנו שני בעלי חיים בסכנת הכחדה.‬
‫אסור שניעלם.‬
‫גם אני לא רוצה שניעלם.‬
‫אבל צריך למצוא דרך אחרת כדי שזה יעבוד.‬
‫לפחות בשבילי.‬
‫ול?‬
‫ול? איך היה עם העורכת?‬
‫מותק, כולך רטובה.‬
‫היי, הכול בסדר.‬
‫די…‬
‫תעשי מקלחת ואכין לך משהו חם.‬
‫תספרי לי הכול.‬
‫למה אתה כזה טוב?‬
‫מה?‬
‫זה נכון.‬
‫אתה האדם הכי טוב שאני מכירה.‬
‫ואני הכי גרועה.‬
‫מה את מקשקשת?‬
‫הספר שלי הוא זבל. הם לא יפרסמו אותו.‬
‫מה אעשה עכשיו?‬
‫לא קרה כלום.‬
‫לא, ברצינות. מה אעשה?‬
‫אין לי עבודה. נשארו לי 50 אירו בחשבון.‬
‫פישלתי בענק!‬
‫ול, עשית מה שהיית צריכה לעשות. זהו.‬
‫פשוט תאמיני בעצמך.‬ ‫-לא.‬
‫הייתי צריכה ללכת לעבוד במוזיאון‬ ‫ולהפסיק להעמיד פנים שאני מישהי אחרת.‬
‫אבל אמרת לי שלא התקבלת לעבודה במוזיאון.‬
‫שיקרת לי?‬
‫אז אמרת לי לעבוד עם היוטיוברית בשביל הכסף,‬ ‫ושההזדמנות שלי עוד תגיע,‬
‫ועשית בדיוק את ההפך?‬
‫אמרתי לך, אני הכי גרועה בעולם.‬
‫לא ייאמן.‬
‫אמרתי בגלל שחשבתי‬ ‫שהכול יסתדר עם הספר שלי.‬
‫איזו חוצפה.‬ ‫-מה זאת אומרת, חוצפה?‬
‫מי שמדבר! גם אתה אמרת לי‬ ‫לדחות את הספר‬
‫ולעבוד במוזיאון. כמו תמיד.‬
‫מה?‬
‫אתה אומר לי לעבוד‬ ‫בעבודות מסריחות ולהפסיק לכתוב.‬
‫אף פעם לא ביקשתי שתפסיקי לכתוב.‬
‫גם לא אמרת את ההפך.‬
‫אין לך עבודה. לא יפרסמו את הספר שלך.‬
‫מה תעשי עכשיו? תישארי במיטה שבועיים‬ ‫ולא תרצי לעשות כלום, כמו תמיד.‬
‫אתה מדבר איתי על לא לעשות כלום?‬
‫כשרואים סרט ביחד, אתה נרדם.‬ ‫אני רק נוגעת בך, ואתה בורח.‬
‫אני משעממת אותך עד כדי כך?‬ ‫-לא, ול.‬
‫פשוט נמאס לי ששום דבר לא הולך לך.‬
‫אתה יודע מה כתבתי?‬
‫רומן ארוטי.‬
‫ואתה יודע למה הם דחו אותו?‬
‫בגלל שהכול בו נשמע כמו שקר.‬
‫בגלל שנאלצתי לחפש באינטרנט‬ ‫״סקס בגיל 30 פלוס״.‬
‫אם אני לא מתקרבת אליך,‬ ‫אתה לא נוגע בי.‬
‫ומה שהיה היום לא נחשב?‬
‫לא! ברור שלא!‬
‫נראה לך שמישהי יכולה לגמור תוך 15 שניות?‬
‫זייפת.‬
‫- סרחיו -‬
‫- ולריה: אנחנו מודאגות. תעני, כלבה! -‬
‫- ולריה -‬
‫- להתקשר אלייך, או שכבר מאוחר? -‬
‫- ולריה -‬
‫- אני לא הולכת לישון היום‬ ‫עד שלא תספרי איך היה -‬
‫אדרי?‬
‫- ויקטור: בוקר טוב, מתחזה. -‬
‫- את שקועה בספר של עצמך,‬ ‫ובגלל זה את מתעלמת ממני? -‬
‫- נ.ב. מקווה שלא נקלעת לסערה אתמול -‬
‫״אל תתעלמי ממי שממלא אותך בחיים.״‬
‫- ולריה: שלום, חוצפן -‬
‫- ויתרתי על הספר -‬
‫- ויקטור: מה פתאום ויתרת? -‬
‫- חסרה לי עבודת מחקר בשטח.‬ ‫אני צריכה לחקור… -‬
‫- את מתכוונת לסקס,‬ ‫או שאת מצטרפת לתנועת הצופים? -‬
‫- השתיקות שלך מדאיגות אותי… -‬
‫- אם ויתרת על כתיבה בכל הפורמטים, -‬
‫- תשלחי לי את אחת ההודעות הקוליות‬ ‫המפורסמות שלך -‬
‫- אני מתחיל לחשוב שאת לא קיימת -‬
‫- ולריה: מחובר/ת -‬
‫- לא מחובר/ת -‬
‫- בגלל שלא ענית לי ימים שלמים… -‬
‫- החלפתי אסטרטגיה -‬
‫- יש לך גם תמונה של השכל שלך? -‬
‫- הצליח לי! -‬
‫- עכשיו תורך… -‬
‫- אני לא שולחת לך תמונות… -‬
‫- תקשיבי איך אני מדמיין אותך עכשיו -‬
‫שלום.‬
‫מה שלומך?‬
‫כבר מתחיל להיות חם, אה?‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬