‫- סדרת אנימה מקורית של NETFLIX -‬
‫- המטה של איישל -‬
‫ג'ק...‬
‫ג'ק!‬
‫מה חשבת לעצמך?!‬
‫מה קרה?‬
‫קירטאש כמעט הרג אותך.‬
‫כמעט הרג אותי?‬
‫איך?‬
‫אם לא באמת הייתי שם...‬
‫הגוף שלי...‬
‫קירטאש הורג עם המבט שלו, ג'ק.‬
‫אם הוא נכנס לך לראש, אתה גמור.‬
‫מזל ששלפנו אותך החוצה בזמן.‬
‫האויבים שלנו מחקו את שני הגזעים‬ ‫הכי חזקים באידון ביום אחד,‬
‫ואתה חושב שאתה יכול להתמודד איתם לבד?‬
‫אני מצטער.‬
‫ניסיתי לעזור.‬
‫רציתי להועיל איכשהו.‬
‫בסדר. זה יכול היה להיות יותר גרוע.‬
‫הרבה יותר גרוע.‬
‫קירטאש היה יכול‬ ‫להגיע ללימב‬‫ה‬‫אד דרך המחשבה שלך,‬
‫ולא היינו בטוחים פה יותר.‬
‫לא ידעתי!‬
‫אני כל כך מצטער. הייתי כל כך טיפש.‬
‫ראינו. עכשיו תחזור לחדר שלך.‬
‫ותשתדל לנוח.‬
‫אני בטוח שכואב לך הראש.‬
‫אז...‬
‫ראית את קירטאש?‬
‫מה הוא עשה?‬
‫לא ברור לי לגמרי.‬
‫אני חושב שהוא היה עם אלריון,‬ ‫והם הסתכלו בספר שנכתב באידונית.‬
‫צדקת, זה...‬
‫אולי זה לא היה חשוב,‬
‫אבל אני לא מתאר לעצמי‬ ‫שקירטאש עושה משהו במקרה.‬
‫הם היו במקום...‬
‫אני לא באמת יודע איך לתאר אותו.‬
‫אם הייתי יכול לצייר...‬ ‫-חכה.‬
‫הנה.‬
‫זה היה... בניין משונה.‬
‫היי, ג'ק, אתה מצייר יפה.‬ ‫-אני מצייר מ‬‫אז שהייתי קטן‬‫.‬
‫זהו זה.‬
‫זה מזכיר לך משהו?‬
‫לא, אבל לא יהיה קשה למצוא‬ ‫את זה באינטרנט.‬
‫אני אחפש את זה.‬
‫אתה אמור לנוח בחדר שלך.‬
‫אני לא עייף.‬
‫אתה צריך להיות.‬
‫אתה מתאמן ה‬‫מון‬‫ בזמן האחרון.‬
‫אני עדיין צריך להשתפר הרבה.‬
‫אתה לומד מהר מאוד.‬
‫כן, אבל ‬‫זה חסר טעם.‬
‫אני יודע מה תגיד לי.‬ ‫"אתה לא מוכן עדיין להצטרף למחתרת."‬
‫ואתה יודע מה?‬‫ לעולם ‬‫לא אהיה מוכן.‬
‫זה כל כך רחוק מהאמת, ג'ק.‬
‫אתה התלמיד הכי טוב שהיה לי.‬
‫אתה עובד עליי?‬ ‫-בכלל לא.‬
‫אימנתי הרבה נערים צעירים בממלכה שלי,‬
‫ואף אחד לא התקדם מהר כל כך.‬
‫ולמה לא אמרת לי את זה קודם?‬
‫כי אתה צריך עדיין ללמוד להיות סבלן‬
‫ולעצור מדי פעם כדי לחשוב.‬
‫אבל יש משהו שאני לא אוהב בך, ג'ק.‬
‫וזאת השנאה שמעוורת אותך,‬ ‫ו‬‫גורמת לך להיות‬‫ פזיז.‬
‫כמו כשריגלת ‬‫אחרי קירטאש באמצעות הנשמה.‬
‫רציתי להועיל איכשהו.‬
‫אתה כבר מועיל, ג'ק,‬ ‫אבל יש לך אובססיה לקירטאש‬
‫והוא יכול לנצל את חוסר הזהירות שלך‬ ‫ולהרוג אותך בפעם הבאה.‬
‫ואני לא רוצה לאבד‬ ‫את הלוחם הדגול שאתה עומד להיות‬
‫ואת החבר הטוב שכבר מצאתי בך.‬
‫אני יודע שפישלתי...‬
‫אבל אני מבטיח שלא אאכזב אותך שוב.‬
‫אני יודע, ילד.‬
‫כולנו עושים טעויות.‬
‫אני סומך עליך ויודע שלא תאכזב אותי.‬
‫- חיפוש תמונות -‬
‫- תמונות דומות -‬
‫- הספרייה הבריטית -‬
‫היי, אתה נראה יותר טוב.‬
‫דיברת עם אלסאן? הוא חיפש אותך.‬
‫כן, והוא צודק.‬
‫אני אימפולסיבי ופזיז, וכמעט נהרגתי.‬
‫אל תדאג.‬
‫אתה חייב רק ללמוד לחשוב יותר מראש.‬
‫אבל זה דבר שלא לומדים באימונים,‬ ‫את יודעת?‬
‫את מוכנה לעזור לי?‬
‫איך?‬
‫את הרבה יותר נבונה ממני.‬ ‫אני יכול לקבל ממך עצות.‬
‫בסדר גמור,‬
‫אבל בתנאי שלא תתלונן‬
‫אם אתערב בענייניך, ‬‫טוב‬‫?‬
‫סגרנו.‬
‫תודה רבה, ויקטוריה. את חברה נהדרת.‬
‫היי, ג'ק. אתה צריך לראות את זה.‬
‫מצאת את זה?‬ ‫-אני חושבת שכן.‬
‫זה הבניין שציירת, נכון?‬
‫כן! זה הבניין. ראיתי אותו דרך הנשמה.‬
‫אתה יודע מה זה?‬
‫זאת הספרייה הבריטית בלונדון!‬
‫בחיזיון שלי, לקירטאש היה ספר.‬
‫את חושבת שהוא לקח אותו משם?‬
‫יכול להיות.‬
‫הנה, תראה את זה.‬
‫ספר לנו על החקירה שלך, מר פארל.‬
‫מה תוכל לספר לנו על התגלית החדשה שלך?‬
‫היא חידתית כמו שאומרים?‬
‫הספר נמצא בתוך אגרטל‬
‫בעת חפירה ארכיאולוגית.‬
‫הוא כתוב בשפה לגמרי לא מוכרת לנו,‬
‫אבל אנחנו מנסים לפענח אותה.‬
‫זה פיטר פארל,‬
‫מומחה לשפות עתיקות בספרייה הבריטית.‬
‫וזה הספר שראיתי.‬
‫את יכולה להגדיל את זה?‬
‫מה?‬
‫האיריאל המקודש!‬
‫אתה מבין מה כתוב?‬
‫אני חושב שזה עשוי להיות‬ ‫"הספר של העידן השלישי".‬
‫אם ככה,‬
‫מה שגילית חשוב ביותר.‬
‫למה? מה זה העידן השלישי?‬
‫זאת הייתה התקופה‬ ‫שבה כישוף היה אסור באידון.‬
‫הכוהנים אמרו שכישוף‬ ‫הוא עבודתו של השביעי, ה‬‫אל ה‬‫אפל.‬
‫המכשפים ניצודו, נכלאו והוצאו להורג.‬
‫חלקם הצליחו להימלט לעולמות אחרים,‬ ‫כמו כדור הארץ.‬
‫אבל הם הגיעו גם ללימב‬‫ה‬‫אד.‬
‫הם בנו את הבית הזה‬
‫והם היו הראשונים שיצרו קשר עם הנשמה.‬
‫ונראה שהם הביאו מאידון‬ ‫הרבה חפצים מאגיים שמגנים עליהם.‬
‫ביניהם...‬
‫המטה של איישל?‬
‫כן, זה נכון.‬
‫אבל המטה איננו בלימב‬‫ה‬‫אד. מה קרה לו?‬
‫אנחנו לא יודעים.‬
‫אבל המכשפים האלה כתבו‬ ‫את כל החוויות שלהם ביומן.‬
‫כמובן! "הספר של העידן השלישי"!‬
‫אבל אני לא מבין למה קירטאש רוצה אותו.‬
‫למעשה, המטה הוא...‬
‫לא. לא יכול להיות!‬
‫מה קרה?‬
‫אם הוא יגלה איך להשתמש במטה,‬
‫הוא עלול לקחת אותו ללונאריס!‬ ‫-‬‫אוי, לא!‬
‫לונאריס? מי זה?‬
‫אנחנו חייבים להשיג את הספר‬ ‫מהר ככל האפשר.‬
‫ג'ק וויקטוריה, אתם באים איתנו.‬
‫אני יכול לקחת נשק?‬
‫זה לא נחוץ.‬‫ ‬‫לא נ‬‫י‬‫לחם, רק נ‬‫חקור.‬
‫- קפה -‬
‫תיזהר!‬
‫אתה, בנו הממזר של השביעי!‬ ‫בנם של אלף נחשים!‬
‫כמעט הרגת אותנו!‬ ‫אולי תסתכל‬‫ לאן שאתה נוסע?‬
‫- פיצה אקספרס -‬
‫תסלח לי, אבל לך היה אור אדום.‬
‫אור אדום? על מה אתה מדבר?‬
‫ה‬‫אורות הצבעוניים ‬‫מווסת‬‫ים את‬‫ ‬‫ה‬‫תנועה, אלסאן.‬
‫דיברנו על זה כבר.‬
‫באמת היית פה שנתיים?‬
‫היי, איך אתה מצפה ממני‬ ‫לחשוב על ‬‫אורות צבעוניים‬
‫כשהעולם שלי בסכנה?‬
‫תסתכל על זה ככה.‬
‫לא שרדת את פלישת השקים‬
‫רק ‬‫כדי להידרס‬ ‫מפני שאתה לא שם לב לרמזור.‬
‫רואה? עכשיו אפשר לחצות.‬
‫- מבלדון פלייס -‬
‫קדימה!‬
‫- הספרייה הבריטית -‬
‫ובכן? מה עכשיו?‬
‫מה נעשה?‬ ‫-תראו, אנשים.‬
‫יש חדר לקריאת כתבי יד עתיקים.‬
‫אפשר לשאול שם.‬
‫בסדר.‬
‫אתם תלכו לחדר ההוא‬ ‫ותראו מה תוכלו לגלות.‬
‫שאיל ואני נבדוק במשרד של פארל.‬
‫ניפגש פה אחר כך. ‬‫בסדר‬‫?‬
‫חיפשנו את הספר בכל מקום ולא מצאנו.‬
‫וגרוע מזה, כל העותקים הדיגיטליים‬ ‫שהיו בספרייה נעלמו גם הם.‬
‫איך זה יכול לקרות?‬
‫הייתה תקלה במחשב?‬
‫יש לי עותק בבית.‬ ‫אני אקח אותו אליך מיד.‬
‫תזדרז, מר פארל.‬
‫אם הספר עדיין לא יימצא, נקרא למשטרה.‬
‫מי אתם?‬
‫איך נכנסתם לבית שלי?‬
‫שתוק!‬
‫אנחנו נשאל את השאלות.‬
‫אנחנו רוצים שתמסור לנו‬ ‫את כל העותקים של הספר.‬
‫עותקים? אני לא יודע על מה אתם...‬
‫יש עותק במחשב,‬ ‫אבל אני בטוח שהוא לא היחיד.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫איך הצלחת להוציא כ"כ הרבה מהספרנית?‬
‫אמרתי לה‬ ‫שאני רוצה להיות ספרן כשאהיה גדול.‬
‫ונחשי מה.‬
‫נראה שהמחשבים הצילו‬ ‫את "הספר של העידן השלישי"‬
‫כי הם יוצרים העתקים דיגיטליים‬ ‫של כל הספרים העתיקים.‬
‫אולי נוכל לפענח אותו‬ ‫לפני שקירטאש יעשה את זה!‬
‫אני חושש שלא, ויקטוריה.‬
‫לא רק כתב היד נעלם,‬ ‫אלא כל העותקים הדיגיטליים גם כן.‬
‫קירטאש היה יסודי ביותר.‬
‫אנחנו יודעים שלפארל יש עותק בבית.‬
‫נלך למצוא אותו.‬
‫אבל אנחנו לא יודעים איפה הוא גר.‬
‫אל תשכח שלמכשף יש טריקים.‬
‫- פיטר פארל -‬
‫לחפש אונליין. איזה טריק.‬
‫זה טריק שאתה לא חשבת עליו.‬
‫מצאתי!‬
‫האיש הזה מאוד לא מסודר.‬
‫כלום, נכון? אני לא מוצא כלום.‬
‫אולי קירטאש כבר היה פה ובלגן את הכל.‬
‫אם הוא היה כאן, אני מבטיח לך‬ ‫שהוא השאיר הכל כמו שהיה.‬
‫שום דבר.‬
‫כאילו שפארל מעולם לא ראה‬ ‫את "הספר של העידן השלישי".‬
‫זה משונה מאוד.‬
‫איפה פיטר פארל?‬ ‫ולמה אנחנו לא מוצאים את הספר‬‫ ‬‫במחשב שלו?‬
‫כי ככל הנראה קירטאש הגיע שוב לפנינו.‬
‫נמשיך לחפש.‬
‫אולי לפארל לא היה עותק במחשב,‬
‫אבל חייב להיות עוד עותק איפשהו.‬
‫תראו. אולי מה שאנחנו מחפשים נמצא פה.‬
‫אין מצב. לא יכול להיות לנו כזה מזל.‬
‫לא יזיק לנסות.‬
‫מה זה בדיוק?‬
‫זה משמש לאחסון מידע.‬
‫ו"הספר של העידן השלישי"‬ ‫יכול להיכנס למשהו כל כך קטן?‬
‫- ספר ישן -‬
‫ככה זה נראה.‬ ‫מצאנו את "הספר של העידן השלישי".‬
‫איך יכול להיות שקירטאש לא מצא אותו?‬
‫כי זה לא בדיוק מה שזה נראה.‬
‫טוב מאוד. יש לנו את זה.‬ ‫בואו נחזור הביתה.‬
‫אין שום ספק‬
‫שזאת צורה של אידונית עתיקה.‬
‫את מזהה את הסימנים האלה?‬
‫את חלקם,‬ ‫אבל רובם שונים מאוד ממה שלימדת אותי.‬
‫גם אני לא טוב בספרים עתיקים.‬
‫נתאמן?‬
‫קדימה.‬
‫אני חושב שיועיל לך יותר‬ ‫לחזור קצת על לימודי ההיסטוריה.‬
‫"העידן השני החל‬ ‫עם עליית הקיסר טאלמאנון,‬
‫רב-מג שגבר על כל המכשפים‬
‫הודות לכוח עין הנחש.‬
‫השקים הביסו את הדרקונים‬ ‫וגירשו אותם מהעולם,‬
‫וכך החל עידן חשוך באידון.‬
‫חדי הקרן החליטו להתערב ובחרו באיישל,‬
‫אישה צעירה מיער אווה.‬
‫חד הקרן לא העניק לה את מתת הכישוף,‬
‫כי הוא לא רצה שטאלמאנון‬‫ ‬‫ידכא את ‬‫רצונה.‬
‫אבל עצם נוכחותו הספיקה‬ ‫על מנת להפוך אותה לסוג של חצי-מכשפה.‬
‫חדי הקרן יצרו למענה כלי נשק,‬ ‫והעניקו לו מכוחם.‬
‫עם המטה וצבא מורדים קטן,‬
‫איישל הביסה את כל סגניו של טאלמאנון‬
‫ועשתה דרכה אל הקיסר עצמו.‬
‫איישל הביסה אותו,‬
‫לקחה ממנו את עין הנחש,‬
‫ושחררה את המכשפים משעבודם.‬
‫הדרקונים חזרו מהגלות, גירשו את השקים,‬
‫וגזרו עליהם לשוטט בגבולות העולם לעד.‬
‫השלום שב לאידון,‬ ‫אבל איישל לא שרדה את הקרב.‬
‫העלמה מאווה ‬‫הקריבה‬‫ את חייה למען המטרה,‬
‫ולנצח נותרה בליבם‬ ‫של אלה שהכירו אותה."‬
‫זה סיפור עם סוף עצוב מאוד, נכון?‬
‫משהו לא בסדר?‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫כן, המטה מוזכר,‬ ‫אבל המשפט נראה לא גמור.‬
‫"ביקשנו מבני קאש-טאר‬
‫להחביא את המטה מאלה שחיפשו אחריו.‬
‫והמקום הנבחר היה זה."‬
‫מה עוד כתוב?‬ ‫-שום דבר.‬
‫רק מילים שלא מתפרשות‬ ‫בשום צורה של אידונית שאני מכיר.‬
‫אולי זה שם של מקום, נכון?‬
‫תן לי לראות.‬
‫"טארקאנדי אלאיס-טאדם."‬
‫"אלאיס-טה-דין", ויקטוריה.‬
‫"טארקאנדי אלאיס-טה-דין ולריאה קון."‬
‫זהירות!‬
‫המטה ‬‫נמצא ב‬‫...‬
‫אפריקה?‬
‫אתה מת.‬
‫כל הכבוד, ג'ק.‬
‫היי, אנשים, צדקנו!‬ ‫הספר מדבר על המטה של איישל.‬
‫והוא מכיל לחש מאתר מקום.‬
‫סופסוף.‬
‫מי ייתן וששת האלים יגנו עליך לעד!‬
‫שמי אלסאן.‬
‫בנו של המלך ברון,‬ ‫יורש כס המלכות של באניסאר.‬
‫רצינו לשאול אותך כמה שאלות.‬
‫שמי קופט.‬‫ ‬‫אבותיי נמלטו מאידון‬ ‫בזמן העידן השלישי,‬‫ ‬‫א‬‫ך‬‫ חלקם נשארו.‬
‫מושבה של יאנים על כדור הארץ?‬
‫איך ייתכן שאיש לא גילה אתכם?‬
‫בני האדם חושבים ש‬‫אנו‬‫ שדים.‬
‫אני כל מה שנותר וקיצי קרב.‬ ‫הייתה לנו משימה לבצע.‬
‫לשמור על המטה של איישל, נכון?‬
‫אם הוא ייפול לידיים הלא נכונות...‬
‫ח‬‫ייבים‬‫ לקחת אותו למקום בטוח‬ ‫לפני שקירטאש ימצא אותו.‬
‫למה שאתן אותו לכם?‬
‫חכה.‬
‫השבט שלו שמר על המטה במשך דורות.‬
‫הוא לא ימסור אותו לראשון שמבקש.‬
‫אני מבין.‬
‫אבל לפחות תאפשר לנו להביט בו.‬
‫בסדר, אבל במשך מאות שנים‬ ‫איש לא היה מסוגל לגעת בו.‬
‫חכה רגע.‬
‫מה קרה?‬
‫יש שם משהו רע, אתה לא מרגיש את זה?‬
‫אני חושבת שהיאן שיקר לנו.‬
‫חכו! זאת מלכודת!‬
‫אלסאן!‬
‫מה קרה?‬
‫אני לא יודע אם המטה שם או לא,‬ ‫אבל קירטאש הגיע לכאן לפנינו.‬
‫מה?‬
‫היאן נתן לו להיכנס.‬
‫לא!‬ ‫-אלסאן! לא! אלסאן!‬
‫אל תתקרב אליו או שאני...‬
‫הוא טומן לך מלכודת. אל תתפתה.‬
‫תעזוב!‬ ‫-לא!‬
‫לא, ג'ק!‬
‫לא היה לך סיכוי.‬
‫מה קורה פה?‬
‫אני לא יודעת איך עשיתי את זה.‬
‫המטה בידינו!‬
‫ולי יש את הנסיך שלכם.‬
‫אתם מוכנים להחליף?‬
‫אתם לא יכולים להשתמש בו, נכון?‬
‫כי אתם לא חצי-מכשפים,‬
‫ואני כן.‬
‫המטה נענה לקריאה שלה,‬
‫אז עכשיו הוא שייך לה.‬
‫את זה אפשר לתקן.‬
‫תכללו את הנערה ‬‫בחליפין‬‫,‬
‫ותצילו את חייו של אלסאן.‬
‫אם תשחרר את אלסאן קודם, אני...‬
‫אני אבוא איתך.‬
‫אל תקשיבי לו.‬
‫זאת מלכודת.‬ ‫אם תתקרבי אליו, הוא יהרוג אותך.‬
‫לא נכון.‬‫ ‬‫היא לא בסכנה,‬
‫כי אני ז‬‫קוק לה כדי להפעיל ‬‫א‬‫ת ‬‫המטה.‬
‫אז תחליטו.‬
‫אין לי הרבה זמן.‬
‫וגם לא לאלסאן.‬
‫תרגום כתוביות‬‫: יעל אדמי‬