‫- סדרת אנימה מקורית של NETFLIX -‬
‫- לימב‬‫ה‬‫אד -‬
‫- סילקבורג -‬
‫ג'וקר?‬
‫אבא?‬
‫אבא!‬
‫אבא, תתעורר! בבקשה!‬
‫תתעורר!‬
‫אימא! רדי למטה, מהר!‬
‫אימא!‬
‫משהו קרה לאבא.‬
‫אימא!‬
‫תעזוב אותה!‬
‫שין-מט-יו-הים!‬
‫חיפשתי אותך.‬
‫אני הולך למות.‬
‫שין-מט-יו-הים!‬
‫קאראש טבאק, אלסאן!‬
‫קח את האישה.‬
‫לא!‬
‫זה היה רק חלום רע.‬
‫-‬‫ פולשים מהירח‬‫ -‬
‫אתה!‬
‫ראיתי אותך כבר. בבית שלי.‬
‫תגיד לי. מה קרה להורים שלי?‬
‫אני מצטער מאוד.‬
‫הגענו לשם מאוחר מדי‬ ‫ולא יכולנו להציל אותם.‬
‫לא...‬
‫זה לא יכול להיות.‬
‫לא!‬
‫עזוב אותי!‬
‫תן לי ללכת!‬
‫למה?‬ ‫-‬‫אני יכול להגיד לך רק שאנחנו נגן עליך‬
‫ונילחם כדי למנוע עוד מיתות.‬
‫דיס-נמא‬‫ה‬‫ קון, אלסאן.‬
‫עוד מיתות?‬
‫אבל אני לא מבין. מי אתם?‬
‫שמי שאיל‬
‫וזה חברי, אלסאן,‬ ‫אבל הוא לא דובר את השפה שלך.‬
‫ואתה? איך קוראים לך?‬
‫א‬‫ני‬‫ ג'ק.‬
‫אנחנו רוצים לעזור לך, ג'ק.‬
‫זה הגיוני שתהיה מבולבל אחרי כל מה שקרה.‬
‫אז תגיד לי מה קרה!‬ ‫אתה יכול להסביר לי או לא?‬
‫אתה באמת לא יודע מאין באו הוריך?‬
‫אבא שלי... היה אנגלי‬
‫ואימא שלי הייתה דנית.‬
‫אז מה?‬
‫אנחנו באים ממקום שנשלט בידי עריץ מרושע,‬
‫והוא שלח את קירטאש‬ ‫למצוא אנשים שנמלטו ממנו.‬
‫אנשים כמונו. גולים.‬
‫הוא מאתר אותם, מוצא אותם והורג אותם.‬
‫אבל ההורים שלי‬ ‫לא באו מהמקום הזה שאתה מדבר עליו.‬
‫אולי הם באו, אבל לא ידעת.‬ ‫את זה אנחנו צריכים לבדוק.‬
‫אנחנו מורדים שנלחמים על חירות ארצנו.‬
‫אנחנו מונעים מקירטאש לרצוח ‬‫את אנשינו,‬
‫אבל לפעמים הוא מצליח להקדים אותנו.‬
‫הוא רק בן 15,‬
‫אבל הוא כבר הרג רבים מאנשינו.‬
‫הוא אומן להיות הטוב ביותר.‬
‫הוא מהיר, קר, וקטלני כעקרב.‬
‫האיש שאיתו נקרא אלריון,‬
‫והוא אכזרי כמו בן לווייתו.‬
‫אני חייב לחזור הביתה!‬
‫חכה.‬‫ ‬‫אם תחזור הביתה עכשיו,‬ ‫קירטאש יהרוג אותך.‬
‫רק כאן הם לא יכולים למצוא אותך.‬
‫אליבאד-די!‬
‫מצטער‬‫. אני לא מבין אותך.‬
‫יוהין-נה... אתה מבין אותי עכשיו?‬
‫כן.‬‫ ‬‫אבל...‬
‫מה זה?‬
‫זה קמע תקשורת מאגי.‬
‫כל עוד הוא עליך‬‫,‬‫ אתה יכול לדבר אידונית.‬
‫קח אותו. אני לא צריכה אותו.‬
‫כך תוכל להבין את אלסאן‬ ‫שמדבר רק אידונית.‬
‫למה אתה מסתכל עליי ככה? מה אמרתי?‬
‫"קמע מאגי"?‬
‫את עובדת עליי, נכון?‬
‫ברור שלא!‬
‫ויקטוריה, מה אמרת לו?‬
‫אמרת שתדבר איתו. הוא אחד מאיתנו, נכון?‬
‫לא בדיוק.‬
‫אז למה הבאת אותו הנה?‬
‫הבאתי אותו כי קירטאש תקף אותו.‬ ‫-‬‫אז הוא אחד מאיתנו.‬
‫אני עדיין לא לגמרי בטוח.‬
‫כולכם משוגעים!‬
‫תן לי לעבור.‬
‫אבל תהיה חייב לספר לו מתישהו, נכון?‬
‫אתה חושב שהוא יצא מהבית?‬
‫אם כן, הוא ב‬‫וודאי לא התרחק.‬
‫הלוואי שהיה יותר אור.‬
‫מי שם?‬
‫ואו.‬
‫ואו‬‫!‬
‫הצילו!‬
‫לא.‬
‫מה?‬
‫ג'ק!‬
‫אתה בסדר?‬
‫מה זה היה?‬
‫נגעת בשולחן עם היד, נכון?‬ ‫כשנוגעים ‬‫בו,‬‫ ‬‫זה מפעיל את הכוח של הנשמה.‬
‫אני שונא נחשים.‬
‫ראית נחשים?‬
‫נחשים ענקיים בשמים אדומים.‬
‫זה אומר שהנשמה הראתה לך מה שקרה באידון.‬
‫באידון?‬
‫כך קוראים לעולם שלנו.‬
‫מה שראית היה מה שקרה לפני שלוש שנים‬
‫כשאשראן השתמש בהתקבצות הכוכבית‬
‫להשמדת כל הדרקונים‬ ‫וחדי הקרן כדי להשיג כוח.‬
‫אחרי זה השקים פלשו לאידון.‬
‫מיהם השקים?‬ ‫-אלה נחשים מכונפים.‬
‫ראיתי את המפלצות האלה בעבר.‬
‫בחלומות שלי.‬
‫אבל זה לא ייתכן שהם אמיתיים.‬
‫גם אני לא האמנתי.‬
‫קרה לי מה שקרה לך,‬
‫לא זכרתי שום דבר.‬
‫אבל כשהנשמה הראתה לי מראות מאידון,‬
‫הרגשתי שאני מזהה אותם מן העבר.‬
‫הדבר הזה הוא מקרן‬ ‫של מציאות מדומה או משהו?‬
‫לא.‬‫ ‬‫זה ערוץ תקשורת עם הנשמה של לימב‬‫ה‬‫אד.‬
‫הוא נוצר בידי המכשפים הראשונים‬ ‫שהגיעו הנה לפני מאות שנים.‬
‫רגע...‬
‫את מדברת ברצינות על קוסמים?‬
‫לימב‬‫ה‬‫אד תמיד הייתה מקלט בטוח‬
‫לכל המכשפים אשר בזמנם‬ ‫נאלצו לעזוב את אידון מסיבה זו או אחרת.‬
‫לא נשאר יותר קסם על פני כדור הארץ,‬ ‫אבל אידון מלאה בו.‬
‫כאן בלי‬‫מבהאד‬‫,‬ ‫אנחנו נהנים מהטוב שבשני העולמות.‬
‫מכשירי החשמל שלנו פועלים על קסם.‬
‫אז את אומרת לי שברגע זה אנחנו בעולם אחר?‬
‫בוא. אני אראה לך.‬
‫באידונית עתיקה‬ ‫"לימבה‬‫א‬‫ד" משמעותו "הבית על הגבול".‬
‫הוא‬‫ נקרא כך‬ ‫כי הוא ממוקם בין אידון לבין כדור הארץ.‬
‫אתה רואה את היער הזה?‬
‫בו מסתיים לימב‬‫ה‬‫אד.‬
‫תמיד לילה כאן, כי הזמן פה נעצר.‬
‫תראי...‬
‫זה סיפור מגניב,‬
‫אבל זה לא אמיתי.‬
‫וחוץ מזה, זה לא קשור אליי.‬
‫הלוואי שזה היה נכון, ג'ק.‬
‫אבל קירטאש תקף את המשפחה שלך‬
‫וזה אומר שיש אפשרות‬ ‫שהם היו אידונים שברחו אל כדור הארץ‬
‫כי אשראן משתמש בקירטאש ‬‫כדי ‬‫לרצוח את כולם.‬
‫טוב, די. שמעתי מספיק.‬
‫אני חוזר הביתה אם‬‫ תרצי ואם‬‫ לא.‬
‫אני אמצא את דרכי חזרה.‬
‫ג'ק, חכה!‬
‫נפצעת?‬
‫ג'ק!‬
‫תחזור!‬
‫ואו‬‫!‬
‫אז...‬
‫אם כל זה נכון...‬
‫קירטאש רצח את ההורים שלי‬ ‫כי הוא חשב שהם מכשפים,‬
‫מכשפים נמלטים מאידון.‬
‫נראה ככה.‬
‫תבין, כשמישהו משתמש בכישוף ‬‫ב‬‫כדור הארץ,‬
‫הוא יכול לחוש את זה.‬
‫אז...‬
‫המוות של ההורים שלי היה באשמתי.‬
‫הם היו אנשים רגילים...‬
‫אבל אני...‬
‫לפעמים קורים לי דברים שקשורים באש.‬
‫בזמן האחרון יש לי חלומות‬ ‫כמו זה שהיה לי בספרייה.‬
‫ואתמול בלילה כשהתעוררתי...‬
‫הוריי כיבו את השריפה בזמן אבל...‬
‫החדר שלי היה שרוף לגמרי.‬
‫היום בבית הספר...‬
‫ידעתי שמשהו לא בסדר בבית.‬
‫כשחזרתי, הם כבר היו...‬
‫חשבתי שחייב להיות הסבר הגיוני,‬
‫אבל אם מה שאני עשיתי היה כישוף,‬ ‫וקירטאש חש בו,‬
‫אז אני אשם!‬
‫תיזהר.‬ ‫אם תמשיך ככה תפגע בעצמך יותר.‬
‫תן לי לעזור לך.‬
‫היי.‬
‫הקרסול שלי הפסיק לכאוב.‬
‫איך עשית את זה?‬
‫גם את מכשפת מאידון?‬
‫לא, נולדתי על כדור הארץ.‬
‫אני לא יודעת אם הוריי היו אידונים‬ ‫כי מעולם לא הכרתי אותם.‬
‫אל תפחד.‬
‫אני גרה עם סבתא שלי שאימצה אותי.‬
‫שאיל, שהוא באמת קוסם,‬ ‫אומר שגם לי יש כוחות.‬
‫הוא מלמד אותי איך להשתמש בהם.‬
‫רגע!‬
‫מה אם קירטאש‬ ‫יאתר את הכישוף שלך וימצא אותנו?‬
‫אל תדאג.‬
‫אנחנו יודעים שהנשמה‬ ‫לעולם לא תיתן לו להיכנס הנה.‬
‫הנשמה?‬
‫זאת הרוח ששומרת על לימב‬‫ה‬‫אד.‬
‫חיפשתי אתכם בכל מקום.‬
‫אני לא חושב שהצגתי את עצמי כמו שצריך.‬
‫שמי אלסאן.‬
‫אני הנסיך והיורש של ממלכת באניסאר‬
‫ומנהיג המחתרת.‬
‫אתה באמת נסיך?‬
‫באתי אל כדור הארץ‬ ‫כדי לנסות להציל את עולמנו.‬
‫אבל קודם כ‬‫ול עלינו ‬‫לעצור את קירטאש‬
‫ולמנוע ממנו להרוג עוד מאנשינו.‬
‫אני מצטער שלא הגענו בזמן‬ ‫להציל את המשפחה שלך.‬
‫אם אני לא יכול לחזור הביתה,‬
‫מה אני אעשה עכשיו?‬
‫אני יכול לאמן אותך‬ ‫כדי שתוכל להגן על עצמך אם תרצה.‬
‫זו סומלאריס הבלתי מנוצחת, חרב אגדית.‬
‫בנשקייה של לימב‬‫ה‬‫אד‬‫ ‬‫יש ‬‫עוד ‬‫כלי נשק‬‫ מאגיים‬ ‫ש‬‫אוכל ללמד אותך להשתמש בהם‬
‫כך שיהיה לך סיכוי כלשהו כנגד קירטאש.‬
‫לי זה לא מספיק רק להגן על עצמי.‬
‫אני רוצה להביס אותו.‬
‫תלמד אותי?‬
‫הכי חשוב לי לדאוג לביטחונך.‬
‫האמת היא שאנחנו צריכים עוד לוחם.‬
‫האם תצטרף למשימה שלנו?‬
‫אתם יכולים לסמוך עליי.‬
‫ברוך הבא למחתרת.‬
‫בסדר, אוקיי, אז הילד ברח,‬
‫אבל בסופו של דבר, הוא רק ילד.‬
‫הוריו, לעומת זאת, כבר אינם מהווים איום.‬
‫ההורים לא חשובים.‬
‫הילד היה המטרה שלנו וידעת את זה.‬
‫אולי לא הבהרתי לך, אלריון,‬
‫אבל במשימה הזאת‬‫,‬
‫אני היחיד שמחליט מי י‬‫חיה ומי ימות.‬
‫ואני מזהיר אותך...‬
‫עוד טעות אחת ואני נפטר ממך.‬
‫אבל אשראן שלח אותי הנה לעזור לך‬
‫כי אתה זקוק למכשף כמוני.‬
‫אני מסוגל בהחלט לאתר‬ ‫את המטרות שלנו בלי שום עזרה.‬
‫אבל קודם, אנחנו חייבים למצוא את הנער.‬
‫אסור לנו להשאיר קצוות פרומים.‬
‫אז‬‫ ‬‫ל‬‫טובתך‬‫, אני מקווה שתעמוד במשימה.‬
‫זה ברור?‬
‫עכשיו לך ותמצא בגדי‬‫ם של‬‫ כדור הארץ‬ ‫ותלבש אותם‬‫ מיד.‬
‫אתה בולט מדי‬‫ ככה‬‫.‬
‫לא משנה לאן ‬‫תלך...‬
‫אני אמצא אותך.‬
‫ת‬‫רגום כתוביות‬‫: יעל אדמי‬