"ALGÉRIA FRANCIAORSZÁG RÉSZE,"
"ÉS VAN-E ÖNÖK KÖZÖTT OLYAN,"
"AKI NE TENNE MEG MINDENT FRANCIAORSZÁG VÉDELMÉBEN?"
FRANÇOIS MITTERRAND BELÜGYMINISZTER, 1954. 11. 12.
ALGÍR, BARBEROUSSE BÖRTÖN 1956. JÚNIUS 19.
Vezess minket az életben és a halálban, és ments meg a pokoltól.
Dicsőség Istennek!
És béke legyen a hírnökeivel.
Dicsőség Istennek, a világmindenség Urának.
Éljen Algéria!
Kávé?
Cigaretta?
Zabana!
Bátorság.
Allah veled van!
Kérlek, bocsátsd meg a vétkeimet!
Én meghalok, de Algéria élni fog!
Éljen Algéria!
ALGÉRIAI ELEKTROMOS- ÉS GÁZMŰVEK
Iveton!
Állj!
Ne mozduljon!
AZ ÁRULÓ, A SZERELMEM
Rendőrség, nyissa ki!
- Kinyitni! - Megyek!
Kinyitni!
Iveton asszony?
Igen.
Üljön le!
A férje bombát vitt a munkahelyére, és lehet egy második bomba is.
Hol volt ma reggel?
Korán reggel kezdek és délután 2-kor végzek.
A lakása egy átjáróház.
Vannak barátaim. Talán bűn?
Arabul szeret beszélni?
Csak amennyire egy arab országban indokolt.
"Országban"?
Üljön le!
PÁRIZS KÖRNYÉKE KÉT ÉVVEL KORÁBBAN
Az enyém?
Igen. Nem iszik?
Dehogynem.
Idegeneket hív meg italra?
Nem, csak a kivételesen jó táncosokat.
Ha furának találja, nem muszáj.
Honnan való?
Algériából.
Párizsba jöttem vizsgálatokra.
Van egy kis problémám. Friss levegőre van szükségem.
A páradús levegő jót tesz a tüdőmnek.
Értem.
Mivel foglalkozik?
Szabadnapom van.
Ez így csalás.
Nem igazán érdekes az életem, de van egy titkos fegyverem.
A tekintetem.
Kér egy italt?
Én jövök.
Igen.
- Már elmegy? - Igen.
Merrefelé?
Elvinne engem is? Gyalog jöttem.
A Café Bleu-ben szálltam meg.
Ki volt az a férfi?
Kit érdekel?
Egy újabb férfi, aki meg akarja mondani, mit csináljak.
Azzal táncolok, akivel akarok.
Azt csinálok, amit akarok.
Ha a fiam olyan lesz, mint ők,
inkább megfojtom álmában.
- Túloz. Nem vagyunk mind ilyenek. - Tudja, mit?
Lengyel vagyok.
Amiket itt hallottam gyerekkorom óta,
higgye el, nem túlzok.
Szóval lengyel? Honnan jött?
Miért érdekli?
Ismeri Lengyelországot?
Szívesen megismerném. Kommunista vagyok.
Ha érdekli, kiváló történeteim vannak a kommunistákról.
Hallott már a politikai rendőrségről?
A letartóztatásokról, a politikai foglyokról?
Hogyne, a kommunizmus csodálatos. Elméletben.
Maga mindig ilyen agresszív?
Mert kimondom, amit gondolok?
Nálunk az arabok feleannyi fizetést kapnak, mint a franciák.
Éppen annyit keresünk, hogy éhen ne haljunk.
És ez bőrszín kérdése.
Csak a kommunistákat érdekli.
Nekem is vannak történeteim.
Amikor Franciaország felszabadult, mindenki ellenálló lett.
Közben muszlimokat mészároltak le Sétiben és Guelmában.
Erről hallott már?
Ezekről ki beszél?
- Maga szerencsés. - Igazán?
Igen. Elmondhatja a történetét.
Ha a kommunistái kerülnek hatalomra, majd máshogy lesz.
Ezt nyilván kapitalista hazugságnak nevezné.
Mindennapos a jogtiprás.
Apám ottragadt.
Lengyelországban.
A hatóságok nem engedik vissza.
Nem viszem el a Café Bleu-be.
A fiam miatt.
Úgy értem, a város másik végén van.
És nincs is kedvem hozzá.
Kösz, hogy elhozott idáig.
Jó éjt!
Iveton, elmehet!
Hélene?
Hélene!
Megőrültél?
Hallottam, hogy sír. Eltévedt.
Merre vagy?
A karjaidban.
Úgy értem, a kezed.
A derekadon.
Furcsa, pedig feljebb érzem.
- Tényleg? - Igen.
Most érzed a kezem?
Igen.
Lemegyek
a derekadig,
feljövök
az öved mellett,
lassan
és megállok.
Az ujjaim most
a hasadon vannak.
És most?
A nyakadnál.
Lehajtom
a fejem a válladra,
és lélegzem.
A kezem elindul lefelé,
hogy kioldja az övedet.
Félsz!
Kiabálsz, sikítozol...
- Nagyon... mérges vagy. - Egy nő?
- Ütöd magadat. - Karmolod?
Karmaid vannak. Tigris!
King Kong, anya. Buták vagytok.
King Kong, persze.
Van itt egy jó focipálya.
Focizol?
Egy kicsit. Henri remek játékos.
Ki az az Henri?
A barátom. Mintha testvérek lennénk.
Hélene mesélt a férjéről.
Itt vagyunk, anya.
Mit mond?
Maga kommunista, Fernand?
Igen.
Akárcsak az apám. Mindig azok voltunk.
Mi ütött beléd?
Miért hagytál ott ilyen hirtelen?
Hallasz?
Feldühítettél.
Miért mondtad ezt?
Nem kell, hogy szeressen. Nem kell politikáról beszélnünk.
De kell, hogy szeressen.
Próbáld megérteni őt is! Algéria messze van.
Te hazamész, de én?
Nem akarom, hogy aggódjon,
és hogy azt mondja, megint rosszul döntöttem.
Mi olyan vicces?
Ezek szerint már döntöttél?
Ha már döntöttem volna, elmondanám.
És nem árulod el?
Jól van. Elárulom,
tekintettel a bárgyú mosolyodra,
és a diplomáciai érzéked hiányára,
hogy én, Hélene, szellemileg nagyjából épen,
és nálad kicsit idősebben,
úgy döntöttem...
Bocs.
Én vagyok a papa.
Örvendek.
Én meg az anyja.
- És ki a nagyfiú? - Jean-Claude.
A barátaim, Henri és Baya.
- Nagyon örülök. - Szia!
Csirió!
Furcsa érzés.
Mintha egy szállodában lennék.
Vagy egy panzióban.
Érted?
Nem olyan, mintha összeköltöztünk volna.
Idefelé jövet láttam három utcát.
És most itt vagyok.
Odakint pedig egy egész város, tele emberekkel,
utcákkal, piros lámpákkal...
De én nem ismerem.
Hová mész?
Hé, Fernand!
Csukd be szemed, nyisd ki szád!
Várj!
Na?
Finom.
A neve "ftaidr".
Algír az otthonod.
Szeretlek.
"Journal d'Alger", 15 frank!
BŰNÖS VAGYOK
BORZALMAS BŰNTETT
MEGÚSZOM A NYAKTILÓT?
Nézzétek, mit fogtunk!
Henri!
Adj egy tengeri sünt!
- Nesze. - Kösz!
A STRANDRA KUTYÁKNAK ÉS ARABOKNAK BELÉPNI TILOS
- Megkóstolod? - Igen.
- Ízlik? - Aha.
Próbáld meg!
Mikor indulsz?
A jövő hónap végén.
- Hová? - Milianába.
57. zászlóalj.
Ha az egyenruhára gondolok,
hányingerem lesz.
Jöjjenek ide!
Gyerünk!
Mit csinálnak itt?
Egy kis összejövetel?
Csak játszunk. Azt sem szabad?
Igen?
És ezt szabad?
Kié ez?
Csak játszanak?
Váljanak szét!
Gyerünk, koszos arabok!
Mondani akar valamit?
Vigyük be őket.
Mozgás!
Gyerünk már!
A te macskád?
Az övé.
Kis csavargó.
- Hogy hívják? - Titi.
Néha Attila.
Nagy különbség.
A hangulatomtól függ.
Többnyire Attila.
Jaj, ne! Lepisilt.
Rakjuk ki.
- Kifelé, Titi! - Semmi baj.
Rossz cica. De sütve finom lesz.
- Gonosz vagy! - Sült Titi.
Fogd be!
Jól van.
Milyen kis ártatlan most!
Fernand, segíts!
Készülj fel mindenre!
Kivégzik az elítélteket. Mindenkit megkínoznak, a nőket is.
Lefejezik a mozgalmat.
És mi csak nézzük?
Nem azt mondtam.
Ahogy megbeszéltük. Ez nem gyávaság.
Igen. De légy óvatos!
Minél kevesebbet beszélsz, annál jobb.
Köszi.
Mire készül Henri?
Hogyhogy?
Mit tervelt ki? Tudsz valamit?
Nem.
Tényleg?
Akkor Franciaországot fogja szolgálni a seregben?
Ha Franciaországot szolgálná, elválnék tőle.
Felfogod, hogy mit mondasz?
Teszi, amit tennie kell.
Te magad mondtad.
Akik elutasították Franciaország megszállását, ellenálltak.
Itt is ez van.
Megkérdeztem Henrit, akar-e tőlem gyereket.
Mit felelt?
A mészárlásról beszélt, ami Constantine-ban történt.
Látta, hogy egy ejtőernyős felvett egy algériai csecsemőt.
A baba éhes volt és sírt.
Az ejtőernyős letörölte a pisztolya végét,
és bedugta a baba szájába.
Hogy megnyugodjon.
Aztán elsütötte.
A baba szájába.
Az anyja előtt.
Száz éve úgy bánnak velünk, mint a kutyákkal.
Ennek véget kell vetni.
Nem lesz vége, ha olyanok vagyunk, mint ők.
Te könnyen beszélsz.
- Francia vagy. - Igen?
Baromság.
Jó éjt!
Mi a baj?
A mi életünk egy dolog.
De van egy fiam.
Van egy fiunk!
- Érted? - Nyugodj meg!
Nyugodt vagyok.
Mit tervez Henri?
- Téged is belerángat. - Nem.
Magamtól is benne vagyok.
Miben?
Embereket fogsz ölni?
Hagyd már! Nem bolondultam meg!
Akkor hazudj nekem!
Csak hazudj!
Mindenki hazudik. Hasznos dolog.
Nem olyan nehéz.
Ha muszáj beszélnetek róla, menjetek máshová.
Mindegy hová, csak én ne halljam!
Mindent el akarok hinni.
Csak segíts!
Jól van.
Igen?
Gyere be!
Jó estét!
Fernand itt van?
Igen.
- Fernand! - Tessék!
Gyere, apád van itt!
- Hogy vagy? - Mi történt?
El kellene szállásolnod valakit. Csak két napra.
Nálunk nem maradhat.
Rendben.
Köszönöm.
- Hol van? - Idekint.
Hélene, elnézést a zavarásért!
Kösz, testvér.
Jó estét!
Gyere utánam!
A fegyveres erők tagjai,
elöljárók,
hölgyeim és uraim, a bíróság bevonul!
A tanács elnöke Roynard bíró úr.
Igazodj!
Vigyázz!
Pihenj!
Hozzák elő a vádlottat!
- Áruló! - Gyilkos!
Fernand!
- Szörnyeteg! - Gazember!
Csendet!
Vádlott, álljon fel!
Iveton, Fernand.
Született 1926. június 12-én,
Clos Salembierben, Algírban.
Esztergályos az Algériai Elektromos és Gázműveknél.
Házastársa Hélene Ksiazek,
fogadott gyermeke Jean-Claude Ksiazek.
A bíróság választ keres a vádiratban szereplő kérdésekre.
Első kérdés.
Bűnös-e a vádlott abban,
hogy 1956. november 14-én Algírban
épületeket szándékozott elpusztítani
robbanóanyaggal?
Második kérdés.
A bűncselekményt használatban lévő épületek,
vagy lakóházak ellen tervezte elkövetni?
Iveton úr?
Nyilatkozzon a politikai meggyőződéséről és tetteiről!
16 évesen csatlakoztam a Kommunista Ifjúsági Szövetséghez.
1948-ban az Algériai Kommunista Párt harcosa lettem.
A helyi pártsejt titkára lettem Le Clos Salembier-ben.
Amikor a pártot 1955-ben betiltották,
hónapokig inaktív voltam.
A merénylet előtt nem sokkal
csatlakozott egy csoporthoz,
ami a Nemzeti Felszabadítási Fronthoz köthető. Így van?
Csak így tudtuk kifejezni magunkat.
Hogy a politikai meggyőződésem szerint cselekedhessek.
Csupán társadalmi egyenlőséget akarunk az algériai nép számára.
Algériainak tartom magam. Nem minden európai arabellenes.
Iveton úr, maradjon a tényeknél, vagy megvonom öntől a szót!
Itt van két lap,
amiket önnél találtak a letartóztatása során.
Ennek alapján két bombát terveztek felrobbantani
este 7:25 és 7:30 között.
Semmit nem tudok a második bombáról. Nem vettem át.
A második bombát egy rendőrségi furgonban találták meg
a kapitányság előtt Algírban.
Az elsőhöz hasonlóan
ezt is a rendőrség éberségének köszönhetően hatástalanították.
Fernand Iveton! Honnan tudjuk, hogy ez volt az első bűntette?
A második bombához nincs közöm.
Miért higgyünk magának?
Nem tapad vér a kezéhez?
Bíró úr, én algériai vagyok.
A tetteim az algériai nép jobb jövőjét szolgálják.
Soha nem tennék olyat, ami árthat másoknak.
A bombát mégis a munkaterületen helyezte el,
a műhelyben, az öltöző mellett,
a munkásszálló szomszédságában,
ráadásul a gáztartályok és más gyúlékony berendezések közelében.
A munkásszálló 100 méterre volt, a gáztartályok 150 méterre.
Csak a felszerelést vettem célba.
A bomba munkaidő után robbant volna fel.
Az emberi élet védelme elsődleges szempont volt.
Mondott nekünk néhány nevet.
De nem hajlandó megnevezni a csoportja többi tagját.
Ez az utolsó esélye, hogy elárulja,
kitől kapta az utasítást, és ki segített magának.
Elmondtam mindent. Nem tudok neveket kitalálni.
Csak rólam mondjanak ítéletet.
Közeli kapcsolatban állt az áruló Henri Maillot-val. Így van?
Gyerekkori barátok voltunk. Együtt nőttünk fel.
Tudomása volt arról, hogy át akart irányítani egy fegyverszállítmányt
- 1955. április 5-én? - Nem.
Amiről szó van, az 123 gépfegyver,
140 revolver, 57 puska,
gránátok, egyenruhák...
Elegendő a lázadó egységek felfegyverzéséhez.
- De maga nem tudott erről? - Nem.
Üljön le, Iveton úr!
- A börtönben... - Ezt majd később, Iveton úr!
Szólítom az első tanút.
Többet tett, mint egy muszlim.
Nem volt kötelessége az önfeláldozás.
A mennyországba kerül.
Ne Henrival törődj!
Keresd meg a disznókat, akik megölték!
Végezz velük!
Tudtál Henriról és a szállítmányról?
Mihez kezdjünk?
Nem érkezett utasítás.
- A szervezetnek biztos van terve. - Hát nem látod?
Arabok az egyik oldalon, franciák a másikon.
Nem a mi bajunk, mondják. Mindenki fél vagy közönyös.
Adj időt, majd megoldódik.
Viccelsz?
És mire megoldódik majd,
hány felkelőnek kell meghalnia?
Ellehetetlenítik a szervezkedést. Ha várunk, akkor végünk.
Mit tegyünk?
- Legyünk agresszívebbek? - Felvettem a kapcsolatot.
Ideje lépnünk.
Túl sokat beszélsz.
Vigyázz a nyelvedre! Bajba sodorsz mindenkit.
Nálad ettől nem kell tartani.
- Paraszt. - Ne sértegess, te barom!
Mit számít? Ha nem harcolsz velünk,
mit akarsz csinálni?
A kontinensen tesznek az egészre.
De mi, algériaiak, ide tartozunk.
- Ha nem fogunk össze, végünk. - Túl sokat beszélsz.
Elég!
Nem halhatott meg hiába!
HALÁL AZ ÁRULÓKRA
A felkelők szerveződnek.
A Fronttal egyetértésben.
De ha csatlakozni akarsz,
az kizárólag a te döntésed.
Egy egység négy-öt főből áll.
Nem ismerjük a többiek nevét.
Én tartom a kapcsolatot a parancsnoksággal.
Semmi egyénieskedés. Csak a találkozókon beszélünk.
Ha letartóztatnak, meg fognak kínozni.
Jobb esetben börtön,
rosszabb esetben halál.
Készülj fel, hogy illegalitásba kell vonulnod!
Minden kapcsolatot megszakítasz a családoddal.
Nincs kivétel.
Légy óvatos!
Ezt a szerkezetet találták a helyszínen?
Igen, ez az a bomba, amit a tűzszerészek hatástalanítottak.
A rendőrségi jelentésből idézek
a két robbanószerkezettel kapcsolatban.
"Ilyen pokolgépek robbantak fel"
"1956. szeptember 30-án"
"a Milk Barban és a Cafeteriában Algírban."
"November 9: Rue Michelet és Colonna d'Ornano."
"November 12: egy busz a Rue Michelet-n,"
"a Hussein Dey állomáson és a Monoprix-ban Maison Carrée-nél."
Ezek gyalázatos bűncselekmények.
A halottak.
A több száz sebesült, többeket amputálni kellett.
Hugues kapitány,
meg tudja erősíteni Iveton úr vallomását,
- amit a letartóztatása után tett? - Igen.
Felvettem a vádlott vallomását.
Beszámolt a részletekről és a terhére rótt bűncselekményről.
Szabad akaratából beszélt.
A vallomásomat kínzással kényszerítették ki.
Napokig be volt kötve a szemem,
és vízzel kínoztak, hogy hamis vallomást tegyek.
Erről nem tudok.
Iveton úr, szeretnénk befejezni a tanú meghallgatását.
Tele vagyok sebekkel, vertek, mint egy kutyát.
- Folytassuk! - Megkínoztak!
Engedjék el!
Csendet, asszonyom!
- Nézzék meg! - Engedjék el!
Bíró úr! Követeljük, hogy orvos vizsgálja meg
a védencemen található sérülések okát.
Engedélyezem.
A tárgyalást a vizsgálat idejére felfüggesztem.
14 órakor folytatjuk a meghallgatást.
Vegye le az atlétáját!
Az ügyvédje azt állítja,
hogy a sérülései november 14-én keletkeztek,
a letartóztatása napján.
Rendben.
Nézzen fel!
Álljon fel, kérem!
Volt vér
a vizeletében?
Doktor!
Elnézést!
Szia!
Tessék.
Ez komoly?
Egy.25-ös kaliber?
Ezzel mit csináljunk?
Henri szállítmányából van?
Igen.
Ki a célszemély?
Akit javaslunk.
Van egy fickó.
Egy fasiszta a Belcourt Ultráktól.
Kifigyeltem.
El tudom intézni.
Mit keresel itt?
Veled akarok menni.
- Ne csinálj ilyet! - Veled akarok harcolni.
Nem jöhetsz ki az utcára. Letartóztathatnak.
Indulás haza!
Jó éjt!
Menj a szobádba!
Miért volt veled? Hol voltatok?
- Mindegy, ne törődj vele! - Ne törődjek vele?
Hülyéskedsz?
Idegeneket rejtegetsz nálunk, akiket nem is ismerek.
Éjszaka elmész a fiammal!
Kijárási tilalom van. Betegre aggódom magam!
- Azt ígérted, nem lesz baj! - Halkabban!
Ha akarom, akkor kiabálok.
Miattad jöttem ide.
Azt akartam, hogy boldogok legyünk.
Azt, hogy együtt legyünk.
És most nézz rám!
Csak egy életünk van.
Nem ülhetek tétlenül.
Nem is ülünk tétlenül.
Itt vagyunk.
Nem menekültünk el, itt maradtunk a többiekkel.
Elég volt. Ha így folytatod, elmegyünk.
Elmegyek Jean-Claude-dal.
Hagyd abba!
Hullaszag van, Fernand!
Te nem velem házasodtál össze, hanem Henrival.
- És ez az őrület... - Fogd be!
El akarsz menni? Akkor takarodj!
Fogd a holmid! Menj vissza Franciaországba!
Ha nem harcolok, nem tudnék tükörbe nézni.
Sehol sem lenne nyugtunk!
Egy személy, felső fedélzet. Sajnálom, ön nem.
- Anya! - Indul a hajó.
Ne aggódj!
Minden rendben. Fogd!
Ígérem, hogy hamarosan találkozunk.
Majd visszajössz, ha rendeződnek a dolgok.
Írok majd. Szeretlek.
Na, menj!
Menj!
Veled maradok.
Most már tudni akarok mindent.
Nem akarom, hogy bántsanak.
Ha történne valami, semmisítsd meg a papírokat az asztalon!
Van más ötlet?
A terveket végre kell hajtani.
Ez a dolgunk.
Musztafa telefonközpontja.
- Van hozzáférésem. - Végül is...
ha elvágjuk a kommunikációt, az nagyot fog szólni.
Eszembe jutott egy célpont.
- Tudunk bombát szerezni? - Talán.
Közvetítőkön keresztül.
Az üzemem.
Elvágjuk a város áramellátását.
Algír sötétbe borul.
Össze kell hangolni a műveleteket. Precíz akciók kellenek.
Legyen tartalék terv.
Meglátom, mit mondanak odafent.
Akár szándékában állt ártatlanokat ölni, akár nem,
a bűn ugyanolyan súlyú.
A bűn, mert ez az, ami kis híján áldozatokat követelt,
megbocsáthatatlan.
Kizárólag a véletlennek köszönheti, Iveton úr,
hogy nem lett magából gyilkos.
Mi lett volna, ha a művezetője nem eléggé éber,
hogy megakadályozza a robbantást?
Mihez kezdett volna ördögi gonosztette után?
A föld alatti mozgalomhoz szegődik, mint a bűnöző barátja, Henri Maillot?
Fegyvert ragad, hogy még több támadást hajtson végre
a saját polgártársai, a saját hazája ellen?
Maga hazaáruló, Fernand Iveton.
Kötelességünk megakadályozni, hogy helyrehozhatatlan kárt okozzon.
Kötelességünk
megakadályozni, hogy újabb merényletek
taszítsák gyászba ezt a várost.
Gondoljanak a közelmúltban megcsonkított gyerekekre
a Milk Barban.
Vagy az autóbuszon.
És gondoljanak Franciaországra,
amelynek presztízsét és globális befolyását
megtépázzák ezek a förtelmes bűnök.
Mindezek alapján kérjük,
ítéljék bűnösnek a vádlottat minden vádpontban,
a Büntető Törvénykönyv 2. , 434. ,
valamint 435. szakasza alapján.
Indítványozzuk a halálbüntetést.
A védelemé a szó.
Smadja úr,
kirendelt védő.
Elnök úr, tisztelt bíróság!
Ön példamutatásról beszélt,
ügyész úr.
És igaza van.
Franciaországnak példát kell mutatnia.
Franciaország az emberi jogok bölcsője, ebből fakad a presztízse.
És ezzel kapcsolatban
szeretnék rámutatni, milyen kevés időnk volt,
hogy felkészüljünk ügyfelem védelmére.
Védencem nem vett célba forgalmas helyeket, lakóházakat.
A bombát egy elhagyott épületben helyezte el.
Fernand Ivetonnak nem állt szándékában emberi életeket kioltani.
Továbbá,
a szakértői jelentés szerint,
amit önök is olvastak,
de amihez mi korábban nem kaptunk hozzáférést,
kijelenti:
"A bomba"
"korlátozott pusztító hatású."
"A robbanóereje minimális."
"Három-négy méter a hatótávolsága maximum."
Tehát a cselekménye abban az elhagyatott épületben
csupán korlátozott mértékű
anyagi kár okozására irányult,
emberéletben nem akart kárt tenni.
Ez a cselekmény szabotázs kísérletének minősül.
Ezért indítványozom a vád módosítását.
Miféle terrorizmus az,
amelynek nem áll szándékában embert ölni?
A bíróságnak kizárólag
az itt tárgyalt cselekményről kell ítéletet hoznia.
Elnök úr, tisztelt bíróság!
Ma
ez az ember nehéz körülmények közt áll önök elé.
A kor, amelyben élünk,
rendkívül nehéz.
Soha nem volt ilyen fontos az igazság.
És az igazság
megköveteli,
hogy higgadtan vizsgáljuk meg a tényeket.
Pihenj!
Vádlott, álljon fel!
A tanúk meghallgatása után,
figyelembe véve, hogy a katonaorvosi jelentés
nem tudta megállapítani a vádlott sérüléseinek keletkezési idejét,
a bíróság tanácskozott és meghozta ítéletét.
Az első vádpontban,
a katonai büntető törvénykönyv 90. szakaszában előírt többséggel,
a bíróság a vádlottat bűnösnek találta.
A második vádpontban:
"Használatban lévő épületről van-e szó?"
Igen.
Ebből kifolyólag
a bíróság a francia állampolgár polgári személyt,
Iveton, Fernandot
halálra ítéli.
Lefejezni!
Gyilkos!
A lefejezésre a büntetés-végrehajtási intézetben kerül sor Algírban,
hivatkozással
a Büntető Törvénykönyv 2, 12, 26, 36, 434 és 435. szakaszára,
valamint az 1956. március 16-án hatályba lépett
5. szakaszára.
Ez az ítélet a mai nappal hatályos és alkalmazandó.
- Algéria Franciaország! - Éljen Franciaország!
Halál az ellenségre!
A tárgyalást berekesztem. Vezessék el!
- Fellebbezést nyújtottam be. - Mikor kapunk választ?
Az attól függ.
Mitől függ?
Azoktól, akik elbírálják.
Ezért találkoztam azzal a tisztviselővel.
Legyen őszinte! Mi folyik itt?
A férje tárgyalása színjáték volt.
Mint minden ezen a bíróságon.
A bíróság elnöke, Roynard,
eladta a lelkét a Francia Különleges Erőknek.
Tovább szolgál a bíróságon egy kis pénzért,
és hogy előléptessék ezredesnek.
Hatórás tárgyalás egy ilyen jelentőségű ügynek,
ilyen tragikus ítélettel, embertelen.
Igazságszolgáltatásnak álcázott leszámolás.
- Akkor vigyük Franciaországba! - Bonyolult a helyzet.
Párizst jelenleg egy dolog érdekli,
hogy helyreállítsa a viszonyt az USA-val.
Az amerikaiak a gyarmatok felszámolását akarják.
Ezért a franciák kijátsszák az antikommunizmust,
hogy meggyőzzék őket, közérdekből vannak Algériában.
A hadsereg vereséget szenvedett Indokínában. A becsületről van szó.
Ez az ügy az ölükbe hullott.
Kínos mindenkinek.
Ezért maradt távol a párt.
Fontos emberek támogatását kell megszereznünk.
- Hogy elmondják, mi történt. - Igaza van.
Ön lehetne a kapocs Párizzsal.
Mozgassuk meg a sajtót. "L'Humanité", "Libération"...
Vonjuk be őket.
Sorakoztassuk fel az értelmiséget.
Szervezzünk sajtótájékoztatót Párizsban. Tüntetést.
Nem láthattuk, milyen sérülései vannak,
de ő megírhatná, mit tettek vele, a kínzásokat.
Fel kell ráznunk a közvéleményt.
A főnök látni akar.
Most?
Ne vegye magára, Hélene!
Kedvelem magát. Igazán jó munkaerő.
De...
nekem is van családom.
Igen.
Persze.
Jó napot! Ezt Iveton úrnak hoztam.
Kinek?
Fernand Iveton.
A fák éjjel hajladoznak
Hogy hallják a szerelem édes dalát
Ahogy elillan az árnyak közt
Ezzel a hanggal udvaroltál a feleségednek?
Nem, a tánctudásommal.
Talán nincs is feleséged.
Nincs jegygyűrűd.
Az egyik barátjának beszorult miatta a keze a gépbe.
Három ujját vesztette el.
Nem engedte, hogy munka közben viseljem.
Megnézhetem?
Gyere ide!
Tárd szét az ujjaidat! Így.
- Jó cikk? - Kezdetnek jó.
Nem olyan jó, mint reméltük, de lesznek még.
Ez semmi.
Ez semmi!
Csak pár sor.
Várjon, vannak jó híreim is!
Nordmann ügyvédnek van kormányzati kapcsolata.
Mitterrand, az igazságügyi miniszter.
Nordmann elküldte neki Fernand nyilatkozatát a kínzásról.
Hozzá tartoznak a kivégzések.
Ha kegyelmet ad, nyert ügyünk van.
Coty elnök jóvá szokta hagyni a döntéseit.
Felkeressük és kegyelmet kérünk tőle.
És meg is kapjuk.
Nem ölt embert.
Tudom, hogy maga harcolni fog, Hélene.
Honnan tudja?
Úgy mondja ezt,
mintha olyan nagyszerű lennék.
Mintha olyan bátor lennék.
Csakhogy téved.
Téved!
Tudja, mi jár a fejemben?
Az, hogy mekkora barom vagyok!
Mekkora barom voltam.
Beleszerettem ebbe a férfiba, és ide jöttem a fiammal.
Ez az,
amit magamban gondolok.
Nem akarok itt lenni.
Nem tehetek semmit.
Semmit.
...legalább ötven épület sérült meg Algírban.
Tűzoltók, mentők és önkéntes orvosok
azonnal megkezdték az áldozatok kiszabadítását a romok alól.
Tizenöten meghaltak, és sok a sebesült is.
Megkezdődött a nyomozás, hogy megállapítsák
a robbanás okát.
Egy különösen erőszakos hét ér véget ezzel,
amelyre rányomta bélyegét az egyre erősödő terrorizmus.
Az indulatok ismét fellángoltak,
és mindkét közösség polgárai érezhetően nyugtalanok.
Joggal tartanak tőle, hogy a napokban még inkább elharapódzik az erőszak.
Vigyázz magadra! Szeretlek. Jean-Claude
Jól vagy?
Jól.
Chicki.
Abdel Aziz.
Mik a hírek?
A Front általános sztrájkot hirdetett, hogy nyomást gyakoroljon az ENSZ-re.
A zsaruk és a katonák őrjöngenek.
Félkatonai erők vannak mindenütt.
Massu tábornokkal jöttek.
Elfoglalták a várost, elfojtanak mindent.
Elkezdődött.
Ez már háború.
Ismerlek.
Azt hiszed, egyformák vagyunk?
Hogy mersz így nézni rám?
Áruld el, megöltél bárkit is?
- Kérlek... - Várj!
Téged kérdeztelek.
Öltél vagy nem?
Még az asszonyok is ölnek.
Mire vagy olyan büszke? Te mit csináltál?
Harcoltál?
Itt mindenki harcol. Mindenki.
Attól még nem leszel hős, hogy harcolsz.
Felfogod te, mit jelent embert ölni?
Felfogod?!
Elnök úr!
Eszembe juttatta
azokat a meglehetősen nehéz
időket,
az első világháború alatt.
Láttam, amikor egy fiatal tiszt a kivégzőosztag elé állt.
Dezertált.
Közvetlenül a halála előtt
a tábornok azt mondta neki:
"Tudja, fiam,"
"maga is Franciaországért hal meg."
Vissza!
Kötök neked egy pulóvert.
Mit?
Egy pulóvert.
Harcolni fogunk.
Mindenkinek meg kell tudnia.
Hogy vagy? Mesélj magadról!
Félek.
Nagyon bátor vagy.
Nagyon erős.
A szemedbe nézek.
Simogatom a hajadat.
Felemelem a gyönyörű hajad.
Fogom a kezed,
a kis porcelán kezedet,
és cirógatom.
A csípődhöz érek.
Érzem a testedet magamon.
Az egész testedet.
A kezemmel lassan
végigsimogatom a hátadat.
A válladra teszem a fejemet.
Szájon csókollak.
Drága Hélene,
életem szerelme!
Hamarosan újra együtt leszünk.
És ha nem,
hibáztass nyugodtan engem.
Áruló vagyok.
Fájdalmas ezt mondani.
De az vagyok, kétszeresen is.
Elárultam Franciaországot,
az igazságtalan, embertelen Franciaországot.
Ez ad erőt, ez éltet.
Tudom, hogy miért, belül érzem az okát.
De elárultalak téged is.
Azt hazudtam, megvédelek.
Téged és a fiadat.
Csak egy életünk van, azt mondtad.
Elveszíthetlek titeket.
Hogy tehetek ilyet?
Egy szabad országban akartam veled élni.
Nagyon szeretlek.
Bocsáss meg, hogy fájdalmat okoztam.
Hélene, szerelmem,
legyünk rá büszkék, hogy harcoltunk!
Te is harcoltál, tanúja voltam.
Velem együtt harcoltál.
Egy olyan életért, amire vágytál.
Örökké a szívemben élsz.
ÉLJEN A SZABAD ALGÉRIA!
Iveton!
Éljen Algéria!
"A mai napon kivégzettek:"
"Lakhneche, Mohamed Ben Ziane."
Bátorság.
Ouennouri, Mohamed Ben Khiar.
Iveton,
Fernand.
Kávé?
Cigaretta?
"BIZTOS VAGYOK BENNE, HOGY ALGÉRIA"
"FELSZABADUL A GYARMATOSÍTÓK ALÓL."
"AZ EURÓPAIAK ÉS A MUSZLIMOK EGYENLŐSÉGET ÉLVEZNEK MAJD."
FERNAND IVETON UTOLSÓ SZAVAI
FERNAND A BOLOGHINE TEMETŐBEN NYUGSZIK ALGÍRBAN.
HÉLENE IVETON 1998-BAN HALT MEG,
FRANCIAORSZÁGBAN TEMETTÉK EL FERNAND PORTRÉJÁVAL
ÉS A BÖRTÖNBŐL KÜLDÖTT LEVELEIVEL.
1954 ÉS 1960 KÖZÖTT 198 ELÍTÉLTET VÉGEZTEK KI
ALGÉRIÁBAN, RENÉ COTY ELNÖKSÉGE ALATT.
45-ÖT FRANÇOIS MITTERRAND IGAZSÁGÜGYMINISZTERSÉGE IDEJÉN.
MINDANNYIAN ALGÉRIAIAK VOLTAK.
KÉSZÜLT JOSEPH ANDRAS "SEBZETT FIVÉREINK" CÍMŰ KÖNYVE ALAPJÁN.
Magyar szöveg: Zilahi László Iyuno