FRANS
Sačekaj, odmah dolazim.
Da, dušo?
Da, dobro.
Ne brini, brzo dolazim. Zamoli Kati da ti nešto spremi. Dobro?
Da! Da, dušo.
Hajde, tata se uskoro vraća. -Frans! -Moram da idem. Ljubim te.
Idemo! Granžije će biti tu. Govori pred tim kretenom.
Samo jednu sliku, molim. -Sjajno, hvala. -Idemo!
Hvala!
Kad počnu o ekonomiji, ti reci da su protesti važniji.
Dobar dan, Žak. -Dobar dan, Frans. -G. ministre.
Briga te za Žatjera! Ti nemaš ništa s tim.
Uvek sam ja gadura! -Reći ću ti dvaput, ne triput.
Kad počnu pitanja, ti ustani. -Dobro. Da ga uništim?
Da, uništi ga. Uništi ga!
Kako si? -Dobro, a ti? -Malo u žurbi.
Gospodo članovi vlade. Dame i gospodo.
Frans de Mer!
Želeo sam da vas okupim pred Francuzima koji nas slušaju i gledaju
kako bismo izneli zaključke nove uredbe koju čekaju naši sugrađani.
A sad vaša pitanja.
Nemam mikrofon.
Frans de Mer iz TV kuće "i".
G. predsedniče, logično je da se zapitamo
o kritičnoj situaciji, protestima u francuskom društvu.
Jeste li gluvi ili nemoćni?
Nimalo mi ne pomažete.
Dakle...
U vezi s prvim pitanjem...
Uvek ima mesta za poboljšanja.
Ne verujem da sam bio gluv. Naprotiv.
Mi smo zemlja u kojoj se nesuglasice žestoko izražavaju.
Uvek ima protesta.
Retko kad su svi saglasni s nužnim promenama.
Dakle, nisam bio popustljiv
tokom prve dve godine
po pitanju naših projekata.
Moramo dati odgovore francuskom narodu, našim sugrađanima.
Izbegnimo karikature.
Smatram da moramo da sprovedemo te reforme.
Veran sam našoj predanosti i boljem radu.
Možemo da gradimo bolje.
Moramo da gradimo, zamišljamo dalje nego što smo dosad činili.
Svi su te gledali.
Onaj smeh koji ste razmenili...
Bilo je ludo! Neverovatno, čak i meni.
Bila sam...
Ono među vama...
Ljudima se svidelo, Frans.
Nemaš pojma koliko. Pravi uspeh!
Bio je očaran.
Onaj osmeh... -Zaljubio se u mene.
Svi pišu o tebi. "Frans de Mer za predsednicu!"
Neverovatno! -Zakuvava se! -Neverovatno koliko te ljudi vole.
Biće... Vrelo! -Ti si najveća francuska novinarka. Frans!
To je ona. -Frans!
Frans, autogram, molim.
Ljudi su baš...
Dobar dan, Rene. -Je li u redu ono s čitanjem u OFF-u?
Da, super. Vidi s Lu. -Zvaću te, Rene. Idemo, Frans!
Šta je prioritetno?
Smanjivanje nejednakosti?
Tako ćemo smanjiti dugove?
Kad se svi zaposle i počnu da plaćaju doprinose i poreze?
To se zove "čarobni taster". Pritisnemo ga i sve je savršeno.
Nažalost ekonomska stvarnost nije takva. -Je li? Jer...
Sad ćemo stati jer završavamo.
Šteta, mogli smo još da pričamo. -Čujte...
Večeras nema usaglašavanja.
Gledaoci vide rizike i koristi ove vladine politike.
Hvala svima. Sledi Aleksandar Dober s vestima iz kulture.
Mi se vidimo u ponedeljak u 19 sati. Prijatno veče.
"Frans de Mer: Pogled na svet"
Hvala.
Zaboga, momci...
Slušajte jedan drugog. Ništa nije bilo jasno.
Nema smisla da me zovete. -Slušaj, Nabile...
Nabile! Čekaj!
Reći ću vam šta je problem.
Šta? -?oka ti je prevelik. Ne staješ u kadar.
Uvek imaš lepu reč. -Uvek si tako draga!
Reći ću vam u čemu je problem.
Rekla je da će promeniti pol. -Ne! -Da!
Nije istina! -Hoće li to reći uživo?
U jednom trenutku bi trebalo.
"Zdravo, od danas sam meteorolog." -Vidimo se iduće nedelje? -Da.
Ćao. -U petak? -U 21 sat. -Dobro.
Vidimo se. -Ćao. -Ćao.
Bez svađe!
Bili bi dobar par! -Da.
Jesu li pederi ili nisu?
Šokiran sam.
Slušaj, bilo je neočekivano.
Ćao, Žožo. Tebi govorim.
Žožo! -Pusti me.
Moram na avion. -Prestani!
Šta igraš? -Pusti me! -Neljubazan si. -Prestani!
Prestani!
Prestani! Umreću.
Ne.
Ne, ne, ne. Nije pitanje stila.
Ne viđamo iste ljude. Ne voli me. Nisam njen tip.
Današnji zadatak? -Sastajemo se s tuareškim lokalnim vođom
i pružićemo podršku u borbi protiv džihadista.
Hvala. Je li u redu, Lolo?
Hvala. -I vama. -Hajde, snimaj pozadi.
Sve je spremno? -Da.
Selam alejkum. -Selam.
Pitaću, a vi prevedite. -Dobro.
Selam alejkum. -Alejkum selam.
Francuska vojska vas podržava u borbi protiv ISIS-a.
Kakva je trajna i aktivna pomoć Francuske
u vezi s unutrašnjim pitanjima sa stanovišta lokalnog stanovništva?
Narod je godinama patio iz dana u dan.
Francuska vojska nam pomaže
u borbi protiv Alahovih neprijatelja.
Svi ovde su seljaci.
Bore se za svoju zemlju.
Prevešćemo. Dobro? -Dobro.
Želite da se fotografišete? -Može.
Ptičica! -Ptičica.
Super. -Postaviću pitanja, Lolo. Dođi!
Hvala.
Dođi. Staću kod vode.
Postaviću pitanje. Može? -Čekaj! -Reci kad da počnem.
Može. Spremna? -Da.
Francuska...
Francuska vojska...
Francuska vojska podržava vašu borbu protiv ISIS-a.
Kakva je trajna i aktivna pomoć Francuske
u unutrašnjim pitanjima sa stanovišta lokalnog stanovništva?
Je li u redu, Lolo?
Snimićemo neke kadrove. Dođi! Snimi vojnika.
Možete da mi prevodite?
Je li u redu? Možete da dođete?
Trebaju nam snimci.
Možete da prođete pored kamere? Hodajte pravo i gledajte u nju.
Čekajte, i ja sam u kadru.
Hodajte pravo i gledajte mene. Izvrsno. Super.
Je li u redu? Snimamo vođu.
Dođi. Stani ovde. Gospodine...
Gledajte ispred sebe.
Gledajte ovamo. Ovamo, ovamo.
Super. Ne!
Gledajte ovamo!
Lolo, je li u redu? Gledajte tamo.
Hajde. Je li u redu?
Tamo!
Gore, gore.
Tako!
Morate da gledate. Dobro? Gledajte tamo!
Je li u redu? -Marama.
Ovako! Pušku držite ovako.
I gledajte prema kameri.
Ovamo gore.
Gledajte moje ruke. Dobro?
Gore! Dobro, dobro.
Super, super. -Da, dobro je.
Može li onaj momak da sedne i ustane?
Možete da ga pitate? Onog momka iza vas.
Može da ustane i podigne pušku?
Kad kažem "akcija". Može?
Dobro, počnimo.
Kad ja kažem "akcija". Akcija!
Sjajno! Snimaš ga? -Da.
U redu. Akcija!
Super. U redu je.
Rez!
Je li u redu, Lolo? Hvala vam. Doviđenja.
Sastali smo se sa komandantom Damijenom i njegovim ljudima
u okviru operacije OUAD kojom pomažu lojalističkim snagama
u borbi protiv džihadista.
Pod pratnjom francuske vojske nakratko smo sreli lojaliste.
Uglavnom, seljake.
Njihov vođa se bori za stanovnike iscrpljene sukobima.
Francuska vojska vas podržava u borbi protiv ISIS-a.
Kakva je trajna i aktivna pomoć Francuske
u unutrašnjim pitanjima sa stanovišta lokalnog stanovništva?
Ljudi su patili godinama.
Francuska vojska pomaže u borbi protiv Alahovih neprijatelja.
Mi smo seljaci, borimo se za svoju zemlju.
Želimo opet da budemo seljaci.
Ali može li se verovati plemenima? Jesu li ovi ljudi to što kažu?
Njihova odlučnost, kao što naše slike pokazuju,
besprekorna je i odlučna, uprkos tome što su protiv volje uvučeni
u bratoubilački rat.
Reportaža je snimljena pre nekoliko dana negde u Sahelu.
Među borcima i francuskim snagama u ovome beskrajnom sukobu.
Omar Ouaman, poznajete ovaj teren.
Kako objašnjavate novu strategiju francuske vojske
i ove oružane grupe u borbi protiv džihadizma?
Francuska nema izbora. Mora da se osloni na najumerenije
da se džihadističke grupe, gangrena ove zone,
ne bi proširile na više zemalja.
Znaš da se slažem s tim, Šušu.
Vidimo se sutra u isto vreme. Prijatno veče svima. Hvala.
Frans još ne zna.
Ne, potvrdiću tokom dana. Ćao.
Onda? -Super! Pogledaj ih.
Genijalno. -Genijalno. -Idemo? -Idemo.
Frans, uživo kod Šušu. 15 minuta. -A, ne! Ne kod nje.
Hajde, hajde. -Ne, molim te.
Uzeće tvoju reportažu o Tuarezima. -Dobro. -Dobro?
Mogu da povedem Freda? Zbog njegove knjige. -Mogu da pitam.
Da potvrdim? -Ako uzmu Freda, može. -Kul!
Šta je? Zašto se smeješ? Ugojila sam se? -Nisi, lepa si.
Hajde, idemo!
Fred...
Kakva je ovo slika?
Od pre 10 godina. -I previše si preplanuo.
Bio sam na odmoru. -Veoma si zgodan.
To je u vrtu tvoje mame? Prvo pričešće.
Mama, mogu da gledam TV? -Gde je to bilo? Kad? -Možeš.
Napisao si domaći? -Jesam.
Retuširana je? -Molim? -Retuširana? -Nije.
Izgleda tako? -To je snimio u Kartagini pre 6 meseci.
Kartagini? -Sjajno izgledaš. -Zahvaljujući fotografu.
Kako je s Fredom? -Tako-tako.
Lepo izgledaš.
Tako-tako.
Šta misliš o knjizi?
Vrlo hrabar roman-esej.
Zašto samo ne napišeš esej?
Zato što sam romanopisac.
Ima više ritma nego obično. Življe je.
Esej bi bio dosadan.
Da sam na tvom mestu, ne bih ništa uradila.
Ostavila bih tako kako jeste.
Postoje trenuci kada...
Kada ne smeš...
Ništa da radiš. To je već dovoljno.
Da.
Moraju da te žele.
Da, slažem se.
Da.
Dobro.
Šta radi?
Dođavola!
Žo, idi peške. Da ne zakasniš.
Poljubi me.
Žo! Ne zaboravi, u 4 sata!
Žo! Ne zaboravi!
Jeste li dobro?
Moja noga. -Možete da ustanete?
Jeste li dobro?
Boli li vas negde?
Dobro ste? -Gospodine, molim vas...
Gospodine, udaljite se.
Gospodine... -Veoma mi je žao.
Kako se zovete? -Batist. -U redu.
Radite li u blizini? Šta se dogodilo?
Radite li u blizini? Boli li vas negde? Gospodine...
"Zvezda loše vozi"
Nisu imali obzira.
Ja sam kriva. -Nisi, novinari su kreteni.
Ma daj, Lu!
I mi to radimo svaki dan.
Nije isto. Šališ se?
Pogledaj odvratni naslov!
Sad smo ovde.
Svi francuski TV kanali čekaju napolju.
Slika? -Ne! -Bez slikanja.
Rekla sam da dođemo diskretno.
Odluči se, Lu! -Šta je? -Kontradiktorna si.
Zašto? -Moram da idem. Moram da vidim porodicu. Da se izvinim.
Želiš da se krijem? -Nisam to rekla.
Nisam uopšte. -Molim vas, dođite.
Hajde, idemo.
Sad smo ovde.
Gledamo TV svaki dan.
Hvala, gđo Frans.
Počašćeni smo.
Hvala. Puno hvala.
Dobro si, Batiste? -Iščašio sam koleno.
Da, teško je gledati Batista u bolnici.
Ali samo ga je iščašio.
Ja sam kriva.
Doći ću da vas vidim.
Da, vratiću se i...
Asistentkinja će uzeti vaše podatke i ja ću se brinuti o Batistu.
Može, Batiste?
Uzeću vašu adresu.
Provela bi Božić s njima?
Šalim se. Malo je čudno...
Imate li komentar?
Autogram, molim vas. -Samo jedan. -Kako je on?
Molim te, Lu. -Zvaću te.
Krvopije! Za sat vremena kod Šidijaka.
Stala bih u Mareu zbog Žozefove torte.
Šta je, Frans?
Šta je, lutko?
Šta ti je?
Čokoladna torta ili od jagode?
Mislim da bi mu se svidela od jagode.
Poslednji put, Žozef...
Uzeću onu od jagode.
Osećam da imam zadatak.
Svojim pogledom mogu da pokažem viziju sukoba i...
Zašto uvek imate tu potrebu da budete u centru pažnje?
Jer često ste na snimcima.
Na ekranu ste tokom cele reportaže.
Da, to je... -Režija?
Ne, ne bih to tako nazvala.
To je moj stil. Način na koji pravim reportaže.
Težila sam osetljivijem pristupu.
Sve je subjektivno.
Htela sam da sretnem te ljude i doživim ljudski kontakt.
Možda je to razlog zašto ljudi vole moje reportaže.
Pre nego što odete,
možete da kažete nešto o nesreći koju ste skrivili?
Možete da nam kažete više? Kako je mladić?
Žao mi je, ne mogu o tome.
Da, bila je to nesreća. Sudarila sam se s nekim.
Žao mi je.
Frans, nisam htela... -Hvala.
Neka pitanja ne bi trebalo postaviti. Vratimo se...
Bila sam gošća kod Šušu i pukla sam.
Sramota me je. -Nema razloga. Sve je to ljudsko.
Pukla sam uživo, pred svima.
Pred njenim gostima.
To te čini čovekom.
To te čini čovekom!
Uskoro će zaboraviti. -Misliš?
Veruj. Samo se kloni društvenih mreža.
Nije kraj sveta.
Niko nije pošteđen pucanja. Pa "nisi ni" ti. -Pa "ni" ja. -Šta?
Pa ni ja. -Dobro... Slao sam nešto.
Da, dobro kažeš.
Imam lepu vest.
Imam emisiju uživo o svojoj knjizi. Emisiju koju si ti malo... pogurala.
Zadovoljan sam.
Ti takozvani suverenisti vole Evropu kao vi i ja.
Ali ne i tehnokratski EU. -Kako možete biti u savezu...
Više ne podnose tu tehnokratsku EU.
Ako se ovo nastavi kao poslednjih 25 godina...
Kako možete u savez sa strankama koje su protiv... -Nisu protiv Evrope.
Oni su za drugačiju Evropu. Evropu planova, ljudi, naroda.
Oni se protive vašim načelima... -Evropa ljudi, Evropa naroda.
Takvu Evropu želimo.
S tim koje vi zovete suverenistima
jer nemate druge reči. Eto to je istina!
Smatram da su gledaoci dobro razumeli. Hvala.
Laku noć svima, vidimo se sutra na istom mestu, u isto vreme.
Bilo je vruće! -Nije, bilo je...
Dobro ste? -Jesam.
Bilo je akrobatski, ali dobro. -Akrobatski? -Mnogo okolišanja.
Jednostavne rečenice su za demagoge.
Čak i ako to zbunjuje birače? -Glasače ili gledaoce?
U čemu je razlika?
Vi novinari se nikad ne menjate. -Sad su novinari zlobni!
Vi ste počeli. -Molim?
Čim kritikujemo vas novinare...
Molim? -Novinari su demagozi, a optužuju političare za to.
Vi želite gledanost, a mi tražimo glasače. -Pa?
Isti smo. Ali vi se fokusirate na profit.
Zato zadržite pridike za svoje korisne idiote.
U svakom slučaju, vi ste vrlo lepi i lepo korisni.
Sjajno! Fantastično!
Baš ono što ljudi žele.
Šta? -Razvalio me.
Šta?
Nazvao me lepom i korisnom.
Šta je? Nisi dobro? -Napad panike.
Polako diši. Biće sve u redu, diši.
Nisam dobro. -Šta je? -Ne znam.
Vrtoglavica? -Imaš Leksomil? -Nemam.
Sve će biti dobro. Otići ćemo u Dior po nakit i haljinu.
Sve će biti u redu.
Jesi li bolje? Zvala sam biro za štampu.
Pozajmiće ti žutu haljinu.
Sećaš se one žute? Imaju veličinu 36. Sjajno ćeš izgledati.
Hajde! Idemo.
Ambasadoru sam rekla da si veganka. Ješće strnadice. Odvratno!
Dobar dan. -Dobar dan.
Možete da zamenite boju. -Ne, nema zelene majice. Sviđa mu se.
Voli neku boju? -Zelena mu se sviđa.
Hvala, gđo Frans. Počašćeni smo.
Gđa Frans je u našem domu.
Presrećni smo. Muž je stidljiv.
Da, jako sam srećan. -Naravno.
Koliko traje Batistov oporavak?
Tri meseca. -Tri meseca? -Bolovanje. Ostaće kod kuće.
Batist radi? -Da. Ali ne nakon nesreće.
Mora da pauzira tri meseca.
A radite li vi? -Ne mogu. A muž je nezaposlen.
Ne možete? Invalid ste? -Da. -Muž je nezaposlen? -Da.
Kako ćete se snaći finansijski?
Snaći ćemo se. Muž je nezaposlen.
Snaći ćemo se.
Zašto mi niste rekli da se Batist brinuo za porodicu?
Čast mi je da vidim gđu Frans u našem domu.
I mom mužu.
Nisam bila svesna posledica
svog čina.
Obeštetiću vas.
Ne... -Biće mi drago... -Ne.
Hoću.
Ne, hvala. Preljubazni ste.
Muž kaže "ne".
Hvala vam.
Iskoristite ga kako želite. -Ljubazni ste.
Nikad nisam davala novac u dobrotvorne svrhe.
Sada dajem nekom bliskom.
Hvala. -Pozdravljam vas. -Doviđenja.
Doviđenja. -Hvala, doviđenja. Počašćena sam.
Doviđenja, Batiste.
Vidimo se. -Doviđenja.
Pogledaj.
Frans je ovde.
Hvala, Frans.
Ovamo!
Ovamo, Frans!
Hvala.
Zlatno doba države je gotovo.
Države su izgubile autoritet.
Izvršni direktori transnacionalnih kompanija,
vođe finansijskih tržišta, ekonomski subjekti...
Moramo da se nametnemo i zamenimo ih. Istaknemo prioritete.
Naš cilj je izgradnja novog društveno-političkog poretka
svetskih razmera.
Srdačno vam zahvaljujem što ste mi pomogli u tom zadatku.
Kakav govor! Kakva predsednica!
Sjajan govor!
Siguran sam da su svi ovde, naši prijatelji za ovim stolom,
donatori, filantropi, bankari, finansijeri,
apsolutno saglasni sa svim što je rekla.
Ko se ikada zapitao šta je kapitalizam?
Kapitalizam je dar sebe drugima.
To je težnja za moralnim i duhovnim vrlinama.
Ispunjenje, otkupljenje
i spasenje sebe i drugih, draga gospođo.
Verujte mi, moramo davati i davati.
Nešto će nam uvek ostati. Tako smo bogati.
Čovek mora umreti siromašan.
Jednom kad umrete, ostaće vaša dobrota.
Izvinjavam se.
Gđo Frans de Mer? Mogu li nešto da pitam? -Da?
Gledam vas svako veče i pitam se...
Jeste li desničarka ili levičarka?
Zar je bitno? -Važno je znati, zar ne?
Zaista?
Oprostite, obožavam vas. Mogu da dobijem autogram?
Izvinite, imate li olovku?
Ko je to?
Dobro je da zoveš! To je sutra. Sutra!
"Poseta radi iskupljenja"
Ovo mi se dogodilo prvi put.
Htela sam ovu slavu, ali sada...
Ne mogu to više da podnesem.
Ne mogu da podnesem tuđe poglede.
Ne podnosim svog muža.
Jedva se staram za sina.
To je vrlo bolno.
Jako sam nesrećna.
Trebalo bi da sam srećna, ali...
Nesrećna sam.
Razumete šta sam rekla?
Idem sad.
Sledeće nedelje? U isto vreme?
Dođi. Pazi!
Sranje! Pazi!
Ovde.
Samo sekund!
Ali pre svega snajperisti... -Čekaj! Počni kad želiš!
Ali pre svega snajperisti ubijaju iscrpljeni narod.
Dobro je. -Brže, molim!
Brže! -Dođi, Lolo. Ispred mene! Hajde, Lolo!
Nastavi da snimaš. Hajde!
Idemo, idemo. Mene snimaj!
Kuda god da odemo, slike rata su iste.
Tragedije i pustoši.
Kuda god da odemo, slike rata su iste.
One srećne...
Ponoviću.
Kuda god da odemo, slike rata su iste.
Tragedije i pustoši.
Kuda god da odemo, slike rata su iste.
Tragedije i pustoši.
Idemo!
Je li u redu, Lolo? Snimamo?
Prolazimo mučeničkim gradom
gde samo preživeli nastavljaju da žive na pustoj teritoriji.
Je li dobro?
Hajde, Lolo!
Spreman?
Svaki dan civili, deca, muškarci i žene
umiru pod bombama. Žrtve vlastitog režima.
Je li u redu, Lolo? -Da.
To je to.
Idemo!
Lolo! Pazi kako skačeš!
Da, Frede?
Čuješ li me? Halo?
Jesi li dobro?
Da, sve je u redu.
Da, 3.000 evra. Pa?
Šta je ovo?
Gnjaviš me zbog 3.000 evra?
Na drugom kraju sveta sam. Snimam reportažu.
Rat je, a ti gnjaviš zbog 3.000 evra?
Zar te nije sramota da me zoveš zbog toga?
Kreten!
Kako si, Abdule? -Dobro.
Svaka čast danas.
Svi ste bili sjajni.
Šta je tako smešno? -Sjajni? Stvarno?
Sjajni jer nismo poginuli?
Pa...
Efikasni.
To bolje zvuči.
Da, nije "sjajno".
Šta radiš kad ne prevodiš za novinare?
Rat. Nemam izbora.
A kad se rat završi?
Arhitekta. To je bio moj posao. -Zaista?
To je sjajno!
Biće puno toga za obnovu. -Sve!
Nikad te nisam zamišljala kao arhitektu.
Zamišljala sam te kao prevodioca.
Nedostaje ti mašte.
Nešto za piće?
Šta ti piješ? -Belo vino.
I ja ću.
Ovo je sveta zemlja.
Dobro...
Dala sam taj novac.
Dala si ga. -Da, jesam.
Kome? -Porodici povređenog momka.
Šta ti imaš s tim? -Zašto si ga dala? -Da se iskupim!
Imamo osiguranje za to! -To je smešnih 3.000 evra!
Smešnih? -Šta da ti kažem? Ne moram da ti odgovorim.
To je moj novac! -Naš je. -Naš?
Zarađujem pet puta više od tebe!
Istina, zarađuješ pet puta više. Baš sam glup!
Nisam dovoljno profitabilan.
Frede! -Dosta! -Frede!
Zarađuješ pet puta više od tate? -Ne mešaj se!
Duguješ mi pet puta više džeparca.
U svakom slučaju, spavam kod Žordana. Ćao.
Kod Žordana? Hej, Žožo!
Kuda god da odemo, slike rata su iste.
Tragedije i pustoši.
Prolazimo mučeničkim gradom
gde samo preživeli nastavljaju da žive na teritoriji
na kojoj režim želi da iskoreni svoj narod.
Ova reportaža je snimljena pre dva dana.
Prikazuje skriveni rat, odnosno kako režim ubija svoj narod.
Svoje muškarce, žene, decu, krv.
Generale De Lavoazjer,
komandovali ste francuskim snagama u Ruandi.
Ubija li vojska vlastiti narod?
Sećam se da je Bertolt Breht jednom napisao:
"Ako se narod i stranka ne slažu, uništimo narod!"
Genijalna je. Tako je talentovana... -Da.
Zašto onda prestaje?
Pa, zato što... Umetnici to rade.
Počeće ispočetka.
Zato je genijalna.
...pomagači neprijatelja. -Šta vi možete da dodate?
Vidimo ekstremnu radikalizaciju režima
koji ide putem fašizma ili totalitarizma.
Ona radi nešto što...
Ne razumeš ništa, a onda ispadne genijalno.
Zanimljivo objašnjenje strategije diktatorskih režima.
Ona uvek ostaje ista.
Gospodo, hvala.
Sada želim da kažem nešto...
Odlučila sam da napustim TV svet.
Hvala vam jer ste bili ovako verni.
Počinjem novi život.
Hvala od srca.
Hvala.
Kakav trenutak!
Da vidimo...
Društvene mreže gore!
Genijalno!
Kakva bomba!
Genijalna je.
Drugačije sam vas zamišljala.
Barem me pogledajte.
Ovde smo jednaki, bez VIP-ovaca.
Ovde smo da pomognemo ljudima.
Šta mislite, gde ste?
To je ona TV zvezda. Rasplakaću se.
Zašto vi plačete?
Jer ste nesrećni.
Zašto plačete?
Lepi ste kad plačete. -Frans plače.
Jabuke su za mene? Ne mogu da ih grizem.
Ti ih grizi. Kučko!
Ti si ona TV cura?
Frans, šta je? Ma daj, tako je to ovde.
Hajde! Ne plačite.
Smeš ovamo skuterom? -Napolju će mi ga ukrasti.
Imaš pravo.
Može ovde?
Zadovoljan, Batiste? -Jesam, hvala. Prelep skuter.
Lepa boja.
Sin će biti ljubomoran.
Dobio sam skuter, a on nije? -Premlad je.
Ima motor? -Ima. -Neće biti jako ljubomoran.
Više niste na TV-u? -Dala sam otkaz.
Voleo bih da budem TV zvezda. Svi te gledaju, poznaju te...
Na plakatima si. Daješ autograme, ljudi te vide.
Zovu te. Dobro je biti slavan. -Ne uvek.
Voleo bih to. -Ćao, Frans. -Svi te poznaju.
Ne kapiram. Želiš da odustaneš.
Mogu? -Da.
Obožavam vas. -Hvala. -Mogu i ja?
Kakva lepotica!
Vidiš šta radiš? -Prelepa si.
Lep osmeh.
Zračiš. Prelepo.
Zašto si tužna s takvim osmehom? Vidi!
Ne budi tužna. Idem da se vozim.
Frans de Mer? Smem da vas slikam?
Izvolite.
Plačete? Zašto?
Dođi!
Sve će biti u redu. za nekoliko nedelja, razumeš?
Da, razumem.
Dala sam momku i porodici više od 40.000 evra, tako da razumem.
Odmori se, posle ćemo razgovarati.
Slobodno? -Da. -Neverovatno, zar ne?
Veličanstveno.
Dolazim na lečenje svake godine već 10 godina.
Nikad mi ne dojadi.
Neverovatno kako gledanje u veliki kamen može da prija!
Bože, predivno!
Prepoznala sam vas, znate?
Toliko poznatih ljudi dolazi ovamo!
Pevači, TV i filmske zvezde...
Političari!
Ljubavnice filmskih zvezda i pevača.
Svi poznati su ovde. Neverovatno!
Moj Bože! Obožavaoci ne dolaze jer je previše skupo.
Daleko je, ne dolaze ovamo.
Svi poznati su ovde!
Moj Bože! Jesi li je prepoznala?
Ona je... Kako se ono zove?
Nemačka kancelarka. Kako se ono zove? Zaboravila sam joj ime.
Nemačka kancelarka je tamo. Vidiš je?
Neverovatno! Tamo je! Kako se ono zove?
Pored nje je američki pevač. Kako se ono zove? Poznat je.
Onaj veliki glumac. Kako se ono zove?
Šta radite ovde? Čekaju vas.
Moram da idem. Idemo. Veoma vam se divim, draga gospođo.
Idemo!
Kancelarka! Tu je.
Gđo Frans! Kako ste? -Sve je u redu.
Hvala.
Sva zemaljska lepota! -Da.
Dobar dan. -Dobar dan.
Dobro ste? -Jesam.
Prepoznajete me? -Ne.
Zemaljska lepota. -Sva zemaljska lepota! -Da.
Drugačije ste obučeni. -Smem? -Da.
Engleski pisac je otkrio lepotu gledajući Alpe.
Neobično! -Da.
Ko je taj pisac? -Ne znam...
Vi ste? Kako se zovete?
Ne znate ko sam? -Zašto bih znao?
Ovo mi se događa prvi put. -Da? -Da.
Frans de Mer. -Dobro.
Novinarka sam. -Iz kojih novina? -Sa TV-a. -Nemam TV.
Još bolje! -Ja sam Šarl Kastro.
Drago mi je. -Profesor latinskog. -Sjajno. -Mrtav jezik.
Divno je ovde. Divna klinika. -Često dolazite?
Prvi put. A vi?
I ja sam prvi put.
Ne izgledate depresivno. -Ni vi.
Izleče vas za četiri nedelje. Nije loše. -Nije.
Izvinite.
Možemo da se slikamo? -Može.
Hajde.
Hvala.
Rođaci?
Ne? Ja ne poznajem nikog ovde.
Šta biste da radite?
Može šetnja? -Zašto da ne?
Ostanimo, mirnije je. -Dobro.
Pogledajte planine. Kladim se da su srećne dok nas gledaju.
Baš ste neobični.
Zar život nije uvek isti?
Da, sviđa mi se ovo mesto.
Pejzaž, nisam zatvorena.
Pogled ljudi me plaši. Pokušavam da se suočim s njima.
Jer...
Vraćaju me na nešto što nisam. Više nisam.
Više nemam želju za...
Za tim.
Želim da budem iskrena. Da, to.
Želim da budem anonimna.
Želim da volim sebe ovakvu.
Sve je pogrešno.
Moje samoljublje je preterano.
Razumete šta vam se događa?
Da, ali srce mi je bolesno, doktore.
Vidimo se sutra.
Dobar dan. -Dobar dan.
Čekao sam vas. -Zašto? -Zbog šetnje. -Aha.
One od juče. -Jasno.
Sviđa mi se kapa. -Hvala.
Idem da se presvučem. -Dobro.
Šarle... -Evo!
Okliznula sam se. -Oprezno!
Osećam se slobodno ovde. -Da.
Lepo je. -Veoma.
Volela bih da hodam po ledu. -Može. Ali mogao bi da pukne. Hajde!
A ako se utopim? -Tu sam ja.
"Šta želiš da ti još kažem?
Suze u mojim očima, još plačem.
Šta želiš da ti još kažem?
To je ono što želiš. Da gledaš kako još plačem."
Kakva je to pesma? -Srednjovekovna, na latinskom.
Stvarno? Predivna je.
O čemu govori? -O kraju sveta.
Apokalipsi.
Jesi li dobro?
Da, a ti? -Dobro sam, hvala.
Kasnim. -Nema veze.
Nastava je za pet minuta. -Već? -Ovde sam 20 minuta.
Izvini. -Nema veze.
Šta radiš? -Ništa. -Ništa?
Osećam krivicu. -Zašto?
Moram da idem.
"Pol: Članak o Frans de Mer je prava bomba!"
Čujemo se.
Kako si to mogao da mi uradiš?
Da me lažeš od samog početka?
Nisam znao da ćemo se zaljubiti. -Zaljubiti? Sigurno sanjam!
Prljavo! -Prestani, Frans.
Novinar koji glumi pacijenta u klinici.
Okrutno!
Kako si to mogao da smisliš? -Nije bila moja ideja.
Komedija! Ti glupi poljupci, glupe šetnje...
Tvoje glupe reči.
Glupa predstava!
Odvratno, nehumano. -Nehumano? -Da.
Vodiš ljubav sa mnom zbog članka.
Volim te, Frans.
Ućuti!
Ne govori mi o ljubavi. -Žao mi je.
Nikad više nemoj da mi govoriš svoje glupe reči.
Sve si isplanirao, sve isplanirao.
Šarmirao si me da postigneš cilj.
Ljubio si me, kresao. I sad ti je žao?
Žao ti je!
Ni reči ni postupci ne bi popravile ovo što si uradio.
Čuješ li?
Gad! U banji! Odvratno!
Muškarci su kreteni.
Šta ćeš sad? -Šta mogu? -Tuži ga, to je tvoj privatni život.
Zašto? Romantična mistifikacija? -Romantična, šta? -Mistifikacija.
Ipak je to tvoj privatni život.
"Njena rehabilitacija u planinama"
On je samo novinar koji radi svoj posao.
Nije samo novinar koji radi svoj posao.
On je truo. Tip je narcisoidan.
Ima i pristojnih tipova.
Zaista? -Da. -Ne znam.
Prevarila sam muža.
Zavela ga.
To nema veze s tim.
Sve će biti dobro.
Vraćam se na TV.
Molim? -Da. -Šališ se? -Ne.
Genijalno! Ljudi će biti oduševljeni.
Odeš i vratiš se! Biće fantastično.
Vraćaš se pobedonosno! Ljudi će biti oduševljeni.
Shvataš? Mistično! Otišla si i vraćaš se.
Genijalno!
Neverovatno!
Možemo li da razgovaramo, Frans? -To je on?
Ostaviću te. -Ostani.
Iskreno sam te voleo.
Odbij mene, ali ne i našu ljubav.
Ludo te volim, Frans.
Neverovatno! Skroz je zaljubljen.
Uništio me, a voli me.
Žao mi je, ali volim te.
Idemo!
Učitelji me mrze.
Dobijam loše ocene. čak i za tačne odgovore.
Mogao bi da pokušaš. -Šta?
Nisi koncentrisan, ne slušaš, ne pišeš domaći.
Briga me! -Ipak, važno je.
Mislim, stvarno! -Nije kraj sveta.
5/20 iz likovnog! Voliš likovno.
Moraš da učiš. -Briga me! -Pašćeš godinu.
Mislim da je shvatio poruku.
Mislim da nije. -Oboje smo mu rekli. -Važno je.
Da, ali... -Grdiš ga. -Ljuti se.
Jesi li video ocene? -Može da padne godinu.
Nije kraj sveta. -Tebi nikad nije.
Čak si se i ti vratila iz limba.
Nisam se vratila. Pogledaj! -Treba vremena.
Znam, ali jednako boli. -Planine su ti prijale.
Kao da one mogu da pomognu! Klinika je bila dobra.
Ne bih rekla. Moram da živim s tim.
Frans!
Dobro.
Ponovo?
Dobro.
Čekaj, čekaj.
Gledaj me! -Dakle...
Opasnost, opasnost.
Napad dronom! Bombama i artiljerijom.
Dođi!
Brže!
Dođi. Na drugu stranu!
Ostani tu. Je li u redu?
Je li u redu, Lolo?
Ne možemo da se vratimo.
Postaje rizično. -Ali ipak je ovo prilika. Dobro?
Dobro. -Idemo!
Snimaj! Nekoliko metara smo od Mediterana. Iza ovih zidina.
Izbeglice beže iz zemlje. -Lolo, dođavola! Stani. Tu!
Živi smo i zdravi. Snimaj me izbliza! -Evo, evo.
Živi smo i zdravi. Na jugu grada.
Sranje!
Živi smo i zdravi. Na jugu grada.
Bliže, Lolo!
Dovraga, Lolo!
Dovraga!
Dođi!
Zašto smo ovde?
Koji ti je đavo?
Snimaš?
Naša ekipa je ovde... -Čekaj!
Pridružujemo se muškarcima, ženama i deci
koji prelaze Mediteran i rizikuju živote.
Je li u redu?
Čekajte!
Samo malo!
-Pridružujemo im se.
Preći ćemo u Evropu.
Pokazaćemo vam ovo putovanje.
Svakodnevno na TV-u gledamo njihovo stradanje na moru.
Bićemo s njima. Iskrcaćemo se na plaži.
Ispočetka. Dobro.
Idem ispočetka.
Pridružićemo im se...
Šta tu radi naš brod?
Dođavola!
Ponoviću.
S njima smo na njihovom putovanju.
Prelazimo u Evropu.
Svakodnevno ih gledamo na TV-u. S njima smo.
Danas ćemo s njima...
Obalska straža! Snimaj!
Lolo, nemoj mene da snimaš.
Obalsku stražu.
Ovaj prelazak je bio srećan.
U nekim slučajevima dolazi do davljenja i prevrtanja.
Obalska straža spasava ove nesretnike. Smrzli su se i boje se.
Boje se plovidbe na ovim brodovima,
boje se ovakvog bekstva.
Sranje!
Popnite se.
Niko nije upao u vodu.
Dobro. Sačuvaj snimak na kom plačem.
Da.
U redu.
Ćao, devojke.
Ne pokazuj novinarima brod.
Važan deo je kada stigne obalska straža.
Brzo to donesi.
Čekaj, javiću ti se. Lu me zove.
Biće genijalno!
Presrećna sam. Snimila sam sjajne snimke. Originalne!
Novinarka među migrantima. To je...
Nikad viđeno!
Javiću se. Zdravo.
Šta on radi?
Frans! -Šta radiš ovde? -Saslušaj me.
Zvaću policiju. -Frans! Slušaj me!
Volim te, Frans! -Gubi se!
Gubi se!
Jesu li mi grudi u redu?
I kosa?
Reci mi kada.
Dame i gospodo, dobro veče. Drago mi je da sam opet tu.
Izvanredna reportaža od pre nekoliko dana.
Mučenički grad na Mediteranu čiji meštani beže od bombi večnog rata.
Beže po svaku cenu u Evropu,
rizikujući svoje živote. Deca, žene i muškarci.
Oni su migranti.
Evo priče o njihovom prelasku.
Možda promenimo pogled na njih, na sebe.
Izvanredno!
Kaciga?
Neprobojni prsluk. Opasno je.
Ono je kao ratna zona. -Zar ne znaš?
Gađaju sa svih strana. -A gde su migranti?
A, na brodu!
Da, imamo sjajne snimke s broda.
Svaki dan, kao i uvek, rizikuju živote.
Nijedan novinar to nije uradio. Shvataš li?
Neverovatno je šta si uradila, Frans.
Koji je to drugi brod?
Brod koji je snimao, naš brod.
Da, vidim.
Spavala si na tom brodu, ali ne s migrantima.
Da ne dobiješ vaške!
Misliš da sam spavala na brodu s migrantima?
Nisam. -Predivna tužna lica. Deca...
Dečja lica.
Kosa ti je neuredna.
Plačeš?
Da, ganulo me.
Stvarno plačeš? -Da.
Pogledajte kako je tužan taj tip!
Predivno!
Posebna si, Frans! Ko još ovo radi!
Polumrtvi su. Ludo!
Prelepo! -Super.
Biće ovo uspeh!
Ludo! Kakav je to brod? -Obalska straža.
Aha. -Niko nije upao u vodu.
Niko nije upao.
Bilo bi dobro da imamo takav snimak.
Šalim se.
Izvrsno, stvarno lepo.
Sledeći korak, spasite kitove.
Idemo u studio. Spremna? -Da, idemo.
Reci kad.
Reportaža o ljudima koji rizikuju živote
prelaskom u Evropu.
Evropa je neprijateljska prema njima. Šta da učinimo?
Za nekoliko trenutaka počinje rasprava.
U etru si. -Sranje!
Frans, imamo problem.
Šališ se?
Ljudi su mogli da nas čuju.
Šališ se?
Imali smo problem u režiji.
Koji je kreten to uradio? -Ja... -Ne mogu da radim svoj posao?
Ne znam. -Ovo je sranje!
Šalite se? -Ne znam šta se dogodilo.
Ovo je sranje!
Kako je moglo da se dogodi?
Sranje!
Ne smeš da grešiš. -Prokleti tehničar! -Briga me za tehničara!
Svi će me mrzeti! -Neće. Žaliće se, normalno.
Sramota! -Nije. Ovo je u redu, Frans.
Ovo je dobro za tebe.
To će trajati 24 sata.
Za dva dana biće samo loša uspomena.
Dobro je da se ovo događa. Bićeš junakinja.
Ljudi će te voleti jer ćeš ustati iz blata.
I onda ćeš izaći iz njega. Postaćeš ikona.
Tako nastaju ikone. Nastaju iz blata.
Ljudi će te mrzeti, a onda obožavati.
Bićeš prekrivena govnima.
A onda ćeš opet ustati.
Uzdići ćeš se.
Okupana ljubavlju publike.
Tako će biti. -Misliš? -Da.
Ljudi će te opet voleti. Više od ičega.
Već 20 godina sam na TV-u. Veruj, tako je to.
To je nešto neočekivano.
Retkost u karijeri.
Veruješ u to? -Kunem se.
Najcrnje je najbolje.
"Nakon njene uvrede, Frans je u žalosti."
Ćao, Frans. Uđi. -Hvala.
Zdravo, Danijel. - Prepoznala sam vas.
Ne bih dopustila nikom da dođe osim tebi. -Lepo.
Nikad nisi ništa posumnjala? -Nikad.
Gest, reč? -Ne.
Kad si se udala za njega, pre 20 g, znala si da je osuđen zbog silovanja?
Jesam.
Nekoliko žena i devojčicu.
Devojčicu nikad nije spominjao.
Nisam znala da je učinio toliko zla.
Bio je u zatvoru. Šest godina. Danijel...
To ne znači da će nastaviti s tim.
Ne može da se promeni?
Kako to misliš, Danijel?
Učinio je zlo.
Ali to ne znači da će uvek to činiti.
Onda ni u šta ne veruješ.
Svi mogu da se promene.
Danijel, ne budimo naivni.
Neki nagoni ostaju, zar ne?
Mislila sam da je sve gotovo.
Bilo je to pre 20 godina.
Ništa se nije dogodilo 20 godina.
Kako znaš da nije to radio i dalje?
Živela sam s čudovištem. To je on.
Sa čudovištem.
Pauza.
Zato smo ovde, Danijel.
Reči moraju da se izgovore.
Gledaoci moraju da razumeju kroz šta prolaziš.
Hvala...
Niko ne zna kako mi je bilo.
Je li u redu? -Da.
Drugi ugao? -Može.
Ponavljam pitanje?
Dakle...
Prvo.
Nikad... Ponoviću!
Nikad nisi ništa posumnjala za muža? U neki gest, reč?
Danijel...
Kako znaš da to nije radio sve ovo vreme?
Dobro?
Jesi li video slike? -Da.
Tužno.
Frans de Mer...
Slikajmo se.
Pitaj je. -Slika?
Strašno.
Ovde je prelepo.
Zar ne?
Danijel je provela 20 godina s čovekom kog naziva čudovište
i nije ga poznavala. Put mu se ukrstio s komšinicom Sandrom.
Danijel je provela 20 godina s čovekom kog naziva čudovište
i nije ga poznavala. Put mu se ukrstio s komšinicom Sandrom.
Ne znam zašto sam te pustila.
Nije lako znati.
Onda? -Hoćeš li da mi oprostiš?
Tvoju okrutnost?
Poznajem i veće tuge. Ova je komična.
Život sve stavlja na svoje mesto.
Postoje prava čudovišta.
Ti...
Mnogo sam te volela.
Posao me ubijao. Sva ona slava...
Ti si bio van svega toga.
Nema veze.
Moj posao je moj posao.
Prihvatam ga.
I dajem sve od sebe. Ne verujem u svet koji se menja.
Napredak, ideale...
Sve je mrtvo.
To je ono što nas tera u patnju. Razumeš?
Ostaje samo sadašnjost. Ovde i sada.
Zaboravi sva očekivanja. Samo sadašnjost.
Sada, Šarle.
Idem na vazduh.
Dođavola!
Hoćeš da udarim i tebe?
Prevod RETAiL TVRip - DrSi
Prilagodba metalcamp