EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Hvad har du der, unge mand?
Ikke noget endnu.
-De er så hurtige. -Skal mor vise dig hvordan?
Ja?
Maden er klar!
-Hej. -Kom og spis.
Jeg kommer!
-Hvad vil du have? -En pølse med bacon?
Her.
Kom nu. Tag dem.
Under tungen, tak.
Jeg ringer kl. 11,30.
Rob, er du fra forstanden? Fanger de os, får vi en måned mere herinde.
Hvad betyder en måned fra eller til? Vi klarer den fint.
Det er 30 dage til, hvor jeg ikke kan kysse på David.
Rend mig.
-Jeg ved ikke, hvem du er. -Hvad betyder det? Jeg er mig.
-Vores liv derude er som nat og dag. -Og hvad så?
Så alt er ved at ændre sig. Det er da en god ting for dig.
Knap så meget for mig.
Jeg ved godt, du ikke vil hjem, men det bliver bedre, for du er bedre.
Ja, herinde med dig er jeg bedre.
Fordi vi er lige?
Samme mad, samme tøj … samme regler... Samme det hele.
Derude er jeg bare en narkoman med en ... lortefamilie.
Ingen venner, ingen evner.
Der er intet, jeg vil have tilbage.
Nogle gange tror jeg, jeg har været mest lykkelig her sammen med dig.
Jeg har faktisk overvejet at sikre, at vi blev taget, så du skal blive.
Stop så.
-Du må love mig noget. -Okay.
Lov mig, du kommer og besøger mig.
-Drop det lort. -Jeg mener det.
Siger du det, så du eller jeg har det bedre?
Jeg er ked af det. Undskyld.
Jeg lover det.
Kan jeg hjælpe?
Er dr. Ferguson hjemme? Det er Anthony, jeg er...
Vil De sige, det er Anthony? Jeg er patient.
Hvad er der sket dér?
De burde ikke være her.
Er De hans kone?
-Det er et skidt tidspunkt. Vær sød at gå. -Jamen er han her?
-Jeg kan ikke tale med Dem. -Er De okay?
Var det ham?
Vil De have hjælp?
Jeg kan hjælpe Dem.
Tak... De er meget venlig.
Hvad er der sket med dit øje?
Jeg stødte sammen med et skab.
Et skab?
Stop så. Det ser værre ud, end det er. Det lover jeg.
Godt, for det ser ud, som om du fik med et cricketbat.
Jeg tænkte, vi måske kunne droppe træningen i dag.
Hvad sker der?
-Blev du ramt andre steder? -Nej. Helt ærligt, det var så fjollet.
Bare rolig.
Kan vi ikke bare tage i parken? Vi kan jo løbe os en tur.
Ja.
25 op...
25 ned...
Og så 50 op.
Aldrig igen.
Jeg anede ikke, hvor skønt det var med en ordentlig nattesøvn.
Jeg vidste, du kunne. Jeg vidste bare, du kunne styre dine drømme.
Hvordan vidste du det?
Fordi du skinner, Louise.
Ligesom Rob gjorde. Jeg kender til folk.
Så... Hvor tog I hen?
-Hvor førte din dør hen? -Jeg besøgte min mors hus...
Jeg var oppe på mit gamle værelse og kravlede i seng og sov.
Du kan tage, hvorhen du vil. Hvor som helst i verden med hvem som helst.
Jeg ville bare sove.
Det er ret underlig at læse om din fortid fra en anden.
Har du intet imod det?
Det er længe siden.
Jeg vidste, det ville være bedre at læse om end at forklare.
Fortsæt... Det er du nødt til.
-Jeg tror, du har ændret mit liv, Adele. -Hvad har man venner til?
Måske kan du gøre det samme for mig en dag.
-Godmorgen. -Du går glip af alt det spændende.
Hawkins' forældre sidder inde på Sharmas kontor med dr. Ferguson.
-Er der sket noget med Anthony? -Måske.
Tak for Deres betænksomhed.
Det siger sig selv, at vi tager den slags meget alvorligt.
Anthony kan lide dr. Ferguson. Han ville ikke bare finde på det.
Jeg må også spørge, hvad Anthony lavede i dr. Fergusons hjem?
Jeg lover, at vi kommer til bunds i sagen.
Jeg ved, at min søn har problemer, men jeg tror ikke, han ville lyve.
-Ikke om sådan noget. -Nej, det ville han ikke.
-De hører fra mig. -Mange tak, fordi De ville se os.
-Kan vi hjælpe med noget, dr. Sharma? -Bare pas dine pligter, Sue. Tak.
Hvem kan vi henvise ham til?
Du ved, det er min professionelle pligt at efterforske den form for anklager.
Efterforske?
Problemet her er, at en patient dukkede op på min bopæl.
Mit privatliv har intet med dette at gøre.
Ikke desto mindre er det alvorlige beskyldninger.
Hvad har du brug for at høre?
Jeg slog ikke Adele.
Ring til hende.
Jeg har intet at skjule. Jeg står her uden at sige et ord.
-Hej, skat. -Hej, Adele.
-Det er dr. Sharma. -Åh, Dilip. Hvor pinligt.
Jeg så kontornummeret og troede, det var David.
Det er lidt akavet, Adele, men...
En af Davids patienter, en ung mand ved navn Anthony Hawkins,
siger, at han så David slå dig.
Så jeg er nødt til at spørge, om din mand slog dig?
Jeg ved, det ikke er morsomt, men det ville David aldrig gøre.
Jeg har et blåt mærke i ansigtet, men det er min egen fjollede skyld.
Der skete et uheld i køkkenet.
-Har David ikke fortalt det? -Jo, det har han.
Sidder du og lytter?
Nej, jeg sidder i kø... Gasregningen. Forbandede telefonsluse.
-Det er bange for, det er min skyld. -Hvordan det?
Anthony opsøgte os hjemme.
Jeg ville ikke skabe problemer for ham. Han virker så desperat.
Og jeg vidste, det så skidt ud for ham at opsøge os.
Du skal da ikke bekymre dig om ham. Han kan ikke bare dukke op, hvor han vil.
Nej, det forstår jeg godt.
Men der er intet at bekymre sig om her bortset fra min klodsethed.
Mange tak for din tid, og endnu engang undskyld, fordi jeg måtte spørge.
Farvel.
Nå, hvad synes du?
De er smukke. Hvorfor fortalte du ikke om Anthony Hawkins?
Jeg vil ikke skabe problemer for ham. Han så ud til at have brug for dig.
Så hvorfor skulle han sige, at han så mig slå dig?
Det må du da vide. Det er dig, der er psykiater.
-Havde du aldrig mødt ham før? -Nej, jeg har aldrig set ham før.
Fortæl, hvilken du foretrækker, før jeg begynder at skrige.
Dem der.
Hvor skal du hen?
-Hej. -Hej.
Sikke en lortedag.
Jeg måtte bare se dig.
-Du ser mig hver dag. -Ikke sådan her, hvor vi kan være os.
Der er knap nok noget os, vel?
Er du okay?
Slog du din kone?
-Hvor ved du det fra? -Ingen hemmeligheder på kontoret.
-Vi må da håbe, der er nogen. -Har du?
-Tror du virkelig, jeg kunne gøre det? -Det ved jeg ikke.
Du lukker i, hver gang jeg spørger om noget.
-Hvad skal jeg tro om dig? -Nej, jeg slog hende ikke!
Hun sagde, hun åbnede et køkkenskab og fik lågen i hovedet.
Jeg ved ikke, om det passer, men jeg slog hende ikke.
Jeg tror ikke på hende, og du tror ikke på mig. Fuck.
Ville du have sagt det...
...hvis jeg ikke havde nævnt det?
Sikkert ikke. Vil du vide, hvorfor jeg lukker i?
Det er, fordi du er det eneste gode i mit liv,
og du skal holdes adskilt fra det andet.
Hvad betyder det?
Skal jeg gå?
Du skal håndtere dine problemer, for jeg holder af dig.
Og det her med os... Det hjælper ikke på det, vel?
Elsker du stadig Adele?
-Elsker hun stadig dig? -Hun elsker mig...
For hvad det så er værd.
Er du klar over, hvor grimt det lyder?
Gå hjem, David.
Gå hjem og få styr på dit pis.
Og hold op med at drikke så meget.
En, to, tre, fire, fem…
Maden er klar.
Du må ikke være her.
Ja!
Jeg elsker virkelig Adele.
Alt ved hende. Jeg vil ikke væk herfra.
Ikke hvis det betyder, jeg skal forlade hende.
Hun tror, dr. David vil tage sig af hende.
Nej. Hun forstår ikke folk, som jeg gør.
Adele har været beskyttet hele sit liv. Men jeg kender sandheden.
Jeg ved, hvad der faktisk skete med Adeles forældre.
Kom David virkelig midt om natten lige i tide til at redde hende?
Det virker sgu lidt for belejligt.
Men hvis Adele tror, jeg glemmer hende, tager hun fejl.
Jeg vil passe på hende, for det tror jeg ikke, David vil.
Jeg var ked af det i går. Jeg skulle ikke have hældt alt det af på dig.
Louise, vent... Vent.
Jeg holder virkelig meget af dig.
Jeg tænker...
Jeg tænker på dig hele tiden. Jeg kan ikke lade være.
Det er, som om jeg lever et separat liv med dig i mit hoved,
og jeg ligger vågen om natten og tænker over, hvordan vi skal være sammen.
Jeg ved, du ikke forstår, hvad der sker med mig,
men der er noget, jeg selv skal ordne.
Og jeg ved, det er uretfærdigt, og du skylder mig ikke noget, men...
Jeg har forelsket mig i dig.
David.
Det er ikke fair.
-Det er sandt. -Hvad skal jeg bruge det til?
-Jeg kan ikke bestemme dit liv for dig. -Jeg ordner det. Det gør jeg.
-Hej, Emma. -Hej, fru Ferguson.
Jeg har travlt, men jeg skal bede om et gæstemedlemskab til Louise Barnsley.
Kan De ringe til mig senere med en pris?
-Absolut. -Ring efter kl. 18.
Efter 18... Helt i orden.
Goddag, Anthony.
Jeg må ikke se ham mere ... dr. Ferguson.
-På grund af det, jeg sagde. -Du viste stort mod, Anthony.
Jeg er så taknemmelig.
-Din mand vil ikke kunne lide det her. -Jeg tager mig ikke af, hvad han tænker.
Det skal du heller ikke gøre. Han svigtede dig.
Skaffede du det?
Ja.
Jeg ved også noget andet om ham, men du vil ikke bryde dig om det.
Hvorfor fortæller du mig ikke om det?
Hold da kæft.
28...
-Bare glem det. -Mange tak.
Vorherre til hest. Det er fandeme for vildt.
Det er min tip-tip-tipoldetante Adele.
-Jeg er opkaldt efter hende. -Jeg kan se hvorfor. Hun ligner dig.
Hun var forelsket i sin mand, men han var utro med flere af tjenestefolkene,
og så døde han pludselig af et hjerteanfald,
men hun tilbragte en del tid på heden,
og ifølge legenden lærte en heks hende at sætte hans hjerte i stå.
Adele ... den skide ramme er mere værd end hele Ailsas lejlighed.
Solgte vi den, kunne jeg være høj resten af livet.
Så her har vi spisesalen.
Da jeg var lille, elskede jeg at stå her og se tjenestefolkene slå græsset.
Skat, vi må tale med stuepigen. Der er fingeraftryk på krystalglassene.
-Skal vi fyre hende? -Ja.
Og jeg spiser kl. 19. Stegt fasan.
Det her var deres værelse.
De vågnede aldrig.
Kom... Lad os komme væk. Det stinker.
Sikke et fantastisk tæppe.
-Det stammer fra en bjørn. -Du er skæv.
-Er der overhovedet bjørne i Skotland? -Ikke længere.
Takket være din familie.
Har du andet med?
Ja.
-Har du overhovedet prøvet at stoppe? -Jeg har ikke lyst.
Du kan ikke have det i huset. Du må skjule det, inden David kommer.
Vent… Kommer han her?
På lørdag. Når han afslutter sin uge på uni.
Det sagde du da ikke.
Du kan ikke få mig for dig selv for evigt.
Måske ikke.
Men jeg vil spørge om noget vigtigt.
Okay.
Hvordan er det at være så pisserig … og så pissesmuk?
Det er ensomt.
Godt nok...
Vi bytter... Jeg giver venstre nosse til gengæld for ingen venner og dette hus.
-Hallo. -Hallo, er det hr. Ferguson?
-Ja, det er David Ferguson. -Det er Emma fra motionscenteret.
Jeg ville bekræfte gæstemedlemskabet til Louise Barnsley.
Undskyld... Hvem vil De bekræfte et gæstemedlemskab til?
Louise Barnsley. Adele Ferguson anmodede om det.
Hallo ... hr. Ferguson?
Hvem var det?
Hvor er din mobil?
Din telefon.
Hvem er det?
Det er mig. Luk op.
Hej.
Hvad... Hvad er der galt?
Hør...
Du og Adele.
Hele tiden... Og du sagde ingenting.
Jeg vidste ikke hvordan.
Det var ikke med vilje. Jeg stødte på hende uden for Adams skole.
Hun ville drikke kaffe med mig. Jeg kunne ikke sige nej.
-Det skete bare. -Sagde du ikke, vi arbejdede sammen?
Hvorfor sagde du ikke det?
-Er du skideskør? -Jeg er ikke skør!
Nå? For jeg synes, du ligner en galning.
Fuck af, David. Jeg havde slet ikke lyst til at være hendes ven.
Men hun var så ensom, at jeg fik ondt af hende.
Jeg er hendes eneste ven. Den eneste. Hvorfor mon det?
Det med os i baren var en engangsforeteelse, som blev til mere.
Vi blev til mere.
Jeg ved godt, det er noget rod.
Du godeste... Alle de forpulede løgne.
Jeg løj ikke. Jeg nævnte det bare ikke.
-Jeg troede, jeg kunne stole på dig. -Med dit udenomsægteskabelige bolleri?
Med det? Hvad er det, du er så bekymret for?
At jeg beder hende om at sige, du skal fucke af, næste gang du tjekker hende.
Hvad har hun fortalt dig om mig?
Intet andet, end at hun elsker dig, men jeg ser ting.
Jeg ser, hvordan du leger med hende, og hvor skidebange hun er for dig.
-Du regner mig virkelig ikke for noget. -Jeg regner ikke mig selv for noget.
Jeg er blevet alt, hvad jeg hader på grund af dig.
Skal jeg føle skyld over at være venner med Adele?
Jeg har skyldfølelse over dig.
Over at jeg faldt for dig og udsætter hende for det, jeg selv var udsat for.
Adele har ikke gjort noget forkert.
Tro ikke et øjeblik, at du begriber mit ægteskab.
Hvad er du bange for, David? At jeg ved noget, jeg ikke burde vide?
-Hvad er det, du tror, du ved? -Jeg ved, du har alle hendes penge.
Du er fyret.
-Hvad? -I morgen...
Du afleverer din opsigelse til dr. Sharma.
Jeg er ligeglad med, hvilken årsag du giver.
Bare find på noget. Det kan ikke være så svært for dig.
Og overvejer du at fortælle ham om os, viser jeg ham det her.
Du holder dig væk fra mig, og du holder dig væk fra Adele.
Vi angår ikke dig. Er det forstået?
Og som sagt er jeg rigtig ked af,
at det kommer så pludseligt,
men der er en meget presserende familiesituation, jeg må tage mig af.
Det er jeg rigtig ked af. Hvad kan jeg gøre for at hjælpe?
Ikke noget.
Hvis du har brug for at snakke eller noget,
så må du love at ringe til mig eller dr. Ferguson.
-Ikke sandt, David? -Selvfølgelig.
Hvad som helst. Og lad os så bare sige, vi holder en pause, ikke?
Undskyld?
Vi får en vikar til at dække for dig indtil videre,
og jeg ringer om en måned for at se, hvor du er henne.
Okay?
Du er alt for god, min kære. Jeg kan ikke lade dig slippe væk så let.
-Okay? -Undskyld.
Skat. Er du sikker på, du ikke kan fortælle mig, hvad der foregår?
Jeg vil savne dig.
Det vil jeg virkelig.
Held og lykke, Louise.
Hvad er der sket? Kan du ikke fortælle mig det?
Louise.
Hallo?
Adele?
Adele... Adele!
Adele!
Pis!
Adele... Hallo...
Adele?
Gudskelov... Adele?
Adele? Vågn op... Kom nu.
Pis... Pis.
Louise!
-Du er gennemblødt. -Ja... Ja, jeg er.
Du åbnede ikke, og jeg så dig gennem vinduet...
-Du har brug for et håndklæde. -Så, sid stille.
Du godeste... Jeg troede, du var død.
Hvorfor er du her?
Det er lige meget nu. Jeg henter noget kaffe. Ikke?
Ikke?
Bare hold fast i mig.
Jeg fatter ikke, at David fyrede dig.
Det er jeg ked af.
Hvorfor sagde du ikke, jeg fik dig til at love ikke at sige det?
-Jeg sagde jo, jeg ikke ville. -Du holdt på vores hemmelighed.
Jeg taler med ham og forklarer det.
Jeg kunne ikke drømme om at vende tilbage.
Jeg ved, du synes, David er en helgen, men ... der er ting, du bør vide.
Der er en anden grund til, at David fyrede mig.
Vi har været...
Undskyld, hvad? Hvad er det, du har taget?
Hvor er de, Adele? Der?
-Har David ordineret dem til dig? -Ja.
For min angst.
Det her er stærk antipsykotisk medicin.
Hvor længe har han fået dig til at tage dem?
Et stykke tid.
Jeg tager dem ikke altid.
Men nogle gange holder han øje med mig, så jeg ikke har noget valg.
Som her til morgen.
Det var ikke altid sådan her.
Hvornår begyndte det?
Efter Brighton.
Hvad skete der i Brighton?
Han havde en affære.
Marianne.
Hun ejede caféen rundt om hjørnet fra hans kontor.
Hun kaldte den Den hyggelige café.
"Hyggelige"... Det passede meget godt.
-Hvornår var det? -Lige før vi flyttede hertil.
Huset her skulle være en ny begyndelse for os.
Så meget for det.
Kan du ikke forlade ham?
Så enkelt er det ikke.
Selv hvis jeg ville, på grund af mine problemer og min fortid…
Han har en journal på mig.
Alt, hvad han behøver, for at få mig til at se skør ud.
Det er hans forsikringspolice.
Han er psykiater. Jeg er bare den skøre kone.
-Jeg ved noget andet. -Jeg kan ikke involvere dig mere.
Det er ikke fair. Han må ikke vide, du var her.
Det behøver ikke være sådan her.
Måske er jeg skør.
Jeg vil bare have, David elsker mig igen.
Ligesom han gjorde før.
Eller måske ... skal du overveje,
at David ikke er den mand, du tror, han er.
Jeg var altid bange for den her, da jeg var barn.
Jeg blev tit advaret om ikke at nærme mig den,
at jeg tit drømte, der var et uhyre dernede, som ville op.
Man kan ikke se bunden.
Man kan mærke, der er koldt dernede.
Det er uhyggeligt.
På Westlands drømte jeg om at græde min tristhed ned i den og forsegle den.
-Fik du det bedre af det? -Lidt.
Men når man vågner, er drømmene væk, og verden er stadig ægte.
-Gid jeg kunne gøre det lettere. -Det gør du.
Ved at være her. Det betyder så meget, at du kom.
Jeg elsker det her sted.
Jeg kunne blive her for evigt.
Måske kunne jeg holde monstrene væk.
Kom ind, David. Vær ikke fjollet.
Er du sikker på, du ikke vidste, hvem Louise var, da du mødte hende?
Hvordan kunne jeg? Vi bor alle sammen i området.
-Det er bare en af de der ting. -En til.
-Hvad? -En til af de der ting.
-Dem har der været for mange af, Adele. -Sådan er livet.
Der sker ting, man må igennem, og så må man videre.
Du skal se at komme videre.
Hvis du bekymrer dig om alt det, du ikke kan ændre, vil det drive dig til vanvid.
-Og for dig er det ingenting. -Det passer ikke.
For mig var det dét øjeblik, hvor jeg vidste, hvor meget du elskede mig.
Det er ikke et ulykkeligt minde.
Ingen ved det.
Ingen kommer nogensinde til at vide det.
Måske burde de.
-Se på os. -Fordi du ikke vil slippe det.
Du vil lade det ødelægge os.
Det hjælper ikke, David.
Stol på mig.
Jeg laver pebermyntete til os. Så sover du bedre.
Jeg ordner det, David... Vent og se.
Tekster af: Martin Rendtorff