ORIGINALNA NETFLIX SERIJA
"Uštipnem se i kažem: 'Budan sam', jednom na sat.
Pogledam svoje ruke, prebrojim prste.
Pogledam na uru ili sat.
Svrnem pogled,
vratim ga.
Smiren sam i usredotočen.
Pomislim na vrata."
Što ću?
Dobro jutro.
-Samo... Oprosti. -Oprosti.
Dobro nam ide.
Da.
-Rano si došao. -I ti.
Radit ću na bilješkama ovdje
do termina u podne.
Sjajno.
-Davide. -Louise?
Mogu li proći?
Da, oprosti.
-Dan, Sue. -Bolje si?
Molim?
Jučer nisi došla.
Da, dobro sam.Hvala.
Sigurno?
I dalje si blijeda, draga.
Šalica čaja će to popraviti.
Nadam se da nisi došla jer se bojiš mrguda i njegova mišljenja.
-Pristavit ću čaj. -Dobro.
Rano si otišao.
Imam puno posla.
Kad si sinoć došao?
Ne znam.
Gdje si bio?
Moram ići.
Nazvat ću te poslije.
Volim te.
Davide?
Čuo sam te.
Zar to ne možeš reći?
I ja volim tebe.
Bok.
Dobar dan, gđo Robinson.
MOŽE SUTRA RUČAK?
MORAM IZAĆI IZ KUĆE, IZLUDJET ĆU!
Jebote.
Daj mi.
Gdje si je nabavio?
-Popušio sam bolničaru. -Ozbiljno?
Smrtno sam ozbiljan.
-Kojem? -Garyju.
Debelom. Dobitna kombinacija.
Bože, David bi pobjesnio.
-Jer sam mu popušio? -Ne, zbog ovoga!
Nemoj mu reći. Živi malo.
Valjda mogu sačuvati ovu malu tajnu.
Svi imaju tajne.
Ne želim ih imati s Davidom.
Želim da znamo sve jedno o drugom. Uvijek.
Zbljuv. Sretno s time.
Dosadilo mi je brojati prste.
-Jednom ću ih nabrojiti 11. -Tad ćeš znati da sanjaš.
Onda zamisli vrata i otvori ih. Sanjat ćeš što želiš.
Kamo bih otišao u snu?
Kući?
Nema šanse.
Tako je loše?
Moja je obitelj tipičan jadan glasgowski klišej.
Ne znam svog oca, majka je mrtva,
živim s Ailsom, sestrom koja je prava kuja.
Drži me samo da bi dobila socijalnu pomoć.
Ispruži ruku čim dobijem ček,
kao da mi čini uslugu što spavam u sobi i slušam kako se ševi s huljom od dečka.
To ti je moj život.
Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam, devet, deset...
Opet si u prolazu?
Ja...
-Mogu li ući? -Misliš da je to pametno?
Danas je bilo brutalno.
Ne mogu tako svaki dan.
Kako si?
Grozno se osjećam zbog onoga.
Ti ne?
Osjećam se loše, ali...
Ne zbog istog razloga.
Zašto onda?
Tako se dugo nisam osjećao...
-Da nisam usamljen. -Aha.
Ne želim ti biti tješiteljica.
Ne, nisam to...
Ne bih se tako osjećao s bilo kim.
To je zbog tebe.
Želim ti biti prijatelj. Želim...
Čovječe, sjebat ću ovo.
-I mislio sam... -Ovo, mi...
To nije moguće.
Zašto si se razvela?
Ostavio me zbog druge koju je upoznao na poslu.
Nije dugo trajalo, kao ni sa sljedećom, no sada...
Imat će dijete s najnovijom, tako da je to sjajno.
Zašto si došao ovamo?
Zbilja.
Nisam mogao odoljeti.
Zašto si me pustila?
Nisam mogla odoljeti.
Pa...
Tvoj bivši krenuo je dalje,
zašto ti nisi?
-Zašto si ti usamljen u braku? -Prvi sam pitao.
Znaš, ja...
"Pribrala sam se" i ostala sranja
koja trebaš učiniti kad ti slome srce. Otvorila profil,
ali tipovi s kojima sam izlazila nisu tražili vezu,
htjeli su samo piće i ševu i da me više nikad ne vide.
Prepametna si za to.
I ne mislim samo
pametna ovdje. Ti sjajiš.
A tvoja žena?
Sjaji li i ona?
Sjajila je.
Nekoć.
Ali sad više ne.
Ne poznaješ Adele.
Trebao bi otići.
Da.
Naravno.
Davide.
Što je ovo?
Skuhala sam večeru.
Tako puno radiš, dugo nismo zajedno jeli.
Nisam gladan.
Trudim se, Davide.
Oko čega?
Da te učinim sretnim.
Opet se to događa, Davide?
O čemu govoriš?
Znaš na što mislim.
Znam li?
Ti meni reci.
Događa li se to opet?
Događa li se?
Trebam li početi tražiti novi posao, Adele?
Plašiš me kad vičeš.
Prava se javila, jebote.
JESAM LI NEŠTO UČINILA?
NADAM SE DA NISAM.
SUTRA NE RADIŠ?
HOĆEMO NA KAVU?
Zdravo, dragi.
Mislio sam da se nećeš javiti.
Pa, evo me.
Zabrinuo sam se.
Nešto sam učinila?
Sinoć si...
Zabrinula si me.
Što ćeš danas raditi?
Zbilja te zanima ili želiš znati gdje sam?
Oboje.
Idem u teretanu.
A onda u neki ugodan kafić na kavu.
Izazivaš?
-Što? -Trebam li prilagoditi lijek?
Ne.
Ne, nikako.
Onda mi to dokaži, Adele.
Moram ići.
Nazovi budeš li me trebala.
Volim te.
Čuj, ovo je čudno...
Ali nemam se kome obratiti.
Jako sam zabrinuta.
David je perfekcionist.
Previše se daje na poslu.
Želi biti što bolji, ali...
Voli sve kontrolirati.
Oduvijek.
Kad postane previše naporno, on...
On što?
Uzruja se.
A kad se to dogodi,
donosi loše odluke.
Mislim da previše pije.
Kasno dolazi kući,
otiđe prije nego što se probudim. Previše radi.
Spava u gostinskoj sobi.
Žao mi je što te gnjavim.
Ali stalno sam sama,
svašta mi se vrti po glavi i prestravim se.
Ne mogu s njim razgovarati, a nemam nikoga.
Ti si jedina prijateljica koju imam.
-Ne znam zašto me trpiš. -U redu je.
Hej,
Adele...
Slušam te.
Kad to kažem nekom naglas, već se osjećam bolje.
Volim Davida.
Ništa to ne može promijeniti.
Jednom je ušao u kuću u plamenu zbog tebe.
To je puno ljubavi.
-Možda ga možeš na to podsjetiti. -Imaš pravo.
Hvala ti.
Ma daj.
Kako ti ide s bilježnicom?
Štipam se kao luđakinja.
Da, osjećam se kao idiot.
-Ne kužim to. -Hoćeš.
Moraš željeti promjenu.
-Želiš li zauvijek imati noćne strahove? -Nikako.
Onda mi obećaj da ćeš nastaviti.
Nemoj odustati.
-Ne smiješ. -Dobro.
Nastavit ću.
Usput, tko je Rob? Mislila sam da je dnevnik tvoj.
Stari prijatelj.
Čini se da je pravi osobenjak.
Pojma nemaš koliki.
Budna sam.
Liječnici kažu da su ti snovi krivnja zbog ovisnosti.
Vraga!
Oni su moja obitelj koja me ubija u pojam.
Tu se obično probudim...
I onda se to dogodilo.
Ovo mi se već sviđa.
Bok.
To je sve, Gary.
Ozbiljno?
Moj je san.
Gdje su moja prokleta vrata?
Dobro jutro.
Jutro.
Novi lijek za tebe.
Zašto?
Nije mi se svidjelo kako si zvučala.
Kako sam zvučala?
Tako.
Ne trebam nove tablete.
Uzmi ih.
Radije ne bih.
Ne brinem li se uvijek za tebe?
Nije li to ono što želiš?
Što oduvijek želiš?
Znaš da jest.
To i radim.
Dobro.
Odlazim.
Ideš i ti?
Idi ti.
-Treba mi potpisati neke dokumente. -U redu.
-Vidimo se. -Laku noć.
Slobodno.
Ovo treba potpisati.
Dobro.
-Hvala. -Nema na čemu.
Vidimo se sutra.
Da.
Trebam dr. Fergusona, odmah.
-G. Hawkins, kako ste ušli? -Želim vidjeti g. Fergusona, kravo.
G. Hawkins, morate se smiriti.
"G. Hawkins"? Tko je to, jebote?
To je moj jebeni tata, glupa kučko.
Dr. Ferguson!
Znao sam da ste ovdje.
-Anthony. -Rekli ste da mogu bilo kad nazvati.
Vjerojatno sam bio s pacijentom.
Jesi li dobro?
Trebam li nazvati 112?
Ne, ne trebam 112.
Trebao sam vas prije dva sata.
Inače ne primam pacijente izvan termina. Ali učinit ću iznimku.
Ovaj put. Što kažeš... Ne. Ne tamo.
Više ne radimo. Možemo razgovarati vani.
-Možeš li pričekati? -Naravno.
Sve će biti u redu.
Nitko mi ne pomaže! Nitko!
Nitko!
Ne mislim na vas.
Sad je prekasno! Prekasno je!
Možemo li naći termin sutra za Anthonyja?
Imate slobodno u 13 h.
-Može tada? -Da.
Dobro, doći ću tada.
Anthony i ja lijepo smo razgovarali. Dogovorili smo osnovna pravila,
imamo tjedne termine...
Budem li trebao g. Fergusona mimo njih,
nazvat ću ured.
I...
Žao mi je što sam vas nazvao kravom i kučkom.
Niste krava
ni kučka.
U redu je, g. Hawkins.
Dobro.
Ugodna ti večer. Vidimo se sutra.
Hvala još jednom, g. Ferguson.
Cijenim to.
Oprosti zbog toga.
U redu je.
Mislim da je malo opsjednut s tobom.
Da malo.
Mali je jebeno lud.
Ne kršiš nekakvu zakletvu uporabom te riječi?
Vjerojatno, ali...
Katkad nijedna druga ne paše.
Poslije 17 h odmah gasiš svoju profesionalnu stranu, ha?
Ja... Nisam...
Nisam mislila...
Znam.
Zašto ne?
Živjeli.
Macallan.
Sjećam se.
To je pokrenulo nevolju.
Bi li drukčije postupila da se možeš vratiti?
Ne bih.
Ni ja.
Jebote, ovo je tako...
Sranje.
Davide.
Nisam gad, Louise.
Nisam.
Samo...
Postoje stvari...
Hej.
Ne, čekaj. Kužim.
Kao prava prijateljica u toj situaciji,
poševila si se s njezinim mužem, dvaput!
Jebote, Lou!
Kako govoriš o tome, zvuči kao da se ševiš s oboje.
Čekaj...
-Ševiš se s oboje? -Ne! Naravno da ne.
Hvala Bogu! To bi tek bilo žešće sranje.
Znam. Znam to, ali...
Oboje su mi dragi.
Ili osjećaš krivnju što se ševiš s mužem pa si to govoriš.
Ne slušaš me.
Dobro, pomogni mi da shvatim.
Što ti se sviđa kod njih?
Adele je ljubazna
i velikodušna.
Djeluje presavršeno, ali ona je...
Tužna i usamljena.
Znam kako je to.
Prijateljica je, ne mogu je ostaviti.
Možda je tužna jer je muž vara.
Ali zašto je vara?
Među njima očito nešto nije u redu.
Oboje su sretniji sa mnom, nego jedno s drugim.
Lou,
moraš se maknuti.
Zašto bih?
Ozbiljno.
Bar jednom da ne moram misliti na osjećaje drugih.
Odrasli su ljudi.
Skrivaju jedno od drugoga. Neka se oni maknu.
Zašto ja moram biti ta koja ispravno postupa?
A to će završiti kad se Adam vrati kući, pa...
Možeš li me pustiti da dotad uživam?
Kriste!
Smijem bar malo zajebati.
Predugo si bila sama.
Čuj...
Moraš ih oboje ostaviti
jer će netko stradati i to ćeš vjerojatno biti ti.
Imaš pravo.
Znam. Imaš pravo.
Onda, prekinut ćeš sve to?
Lou?
Hoću.
-Bok. -Hej.
Kako si?
Bože moj!
Hajde, možeš ti to.
Ne ljuti se, ali...
Ne mogu te zamisliti na farmi.
I ja se toga jedva sjećam.
Kako je bilo?
Užasno teško.
Otac je radio više od ikoga.
I dalje nikad dovoljno.
Osjećao se kao promašaj.
Čak si i tada analizirao ljude.
Da, možda.
Mislim da ponekad
svi želimo vjerovati da upravljamo svojom sudbinom.
Ali...
Toliko našeg života oblikuju postupci drugih ljudi.
Ti si se pojavio pred mojim vratima.
I ti si me pustila da uđem.
Pa...
Da sam znala da je ovako na psihijatrijskom kauču,
odavno bih bila otišla.
Otkud ti ovo?
Opeklina.
Prilična opeklina.
Bilo je to davno.
Samo to ćeš mi reći?
Daj, Davide.
Izbio je požar
u blizini naše kuće.
Veliki.
Izvukao sam djevojku i to zaradio za svoj trud.
Što se dogodilo s djevojkom?
Ne znam.
Nisi je potražio?
Djevojku.
Bilo je to davno.
Mamice!
Adame?
Gdje si?
Mamice!
Upomoć!
-Hvala. -Hvala.
Ne mogu vjerovati da bi on to rekao ili učinio.
Pa, jest. Rekao je...
Kretenu!
-Rekla sam ti da prestaneš. -Što je to bilo?
-Zbog one kuće. -Što s njom?
Treba puno toga srediti. Račune, obnovu, platiti porez.
-Ovako je lakše. -Kako?
David to rješava.
Čekaj. Nisi valjda milijune funta prepisala na dr. Davida?
Vjenčat ćemo se čim izađem odavde.
Sve moje ionako će biti njegovo. Sad trebam njegovu pomoć.
To je više od sata, Adele.
Znaš zašto ga ja nosim?
Zato što on ne može.
Ima ožiljke na ruci od opeklina kad me spašavao.
Mislim da si trebala pričekati da izađeš iz ludare.
David će se brinuti za mene.
Kao i uvijek.
Dobili ste Adele...
Bok, znate li gdje mogu...
Hej, izgubila si se?
Hej?
Koga tražiš?
-Trebam... -Što hoćeš?
-Slušaj.
Ne naređuj mi.
-Sviđa mi se jakna. -Odjebi!
Je li još netko ozlijeđen?
-Odgovori mi. -Nije.
Rekla sam ti.
Otvorila sam ormarić i udarila se u glavu.
Udarila si se u glavu.
Vrti mi se od tableta.
Reci mi što si sve danas radila.
Otišla sam u teretanu,
došla kući,
-otvorila ormarić da... -Zašto se nisi javila?
Ležala sam gore s ledom na licu.
Nisam mogla.
Davide, zbilja pretjeruješ.
Otišao si s posla samo zato što se nisam javila?
Da.
A zašto nisi?
Drago mi je što si došao.
Možemo li biti zajedno?
Provesti ostatak dana.
Imam još dva pacijenta popodne.
Vratit ću se što prije mogu.
Dobro!
Idi i pomaži drugima!
Koga je briga za tvoj brak? Za to uvijek imaš još tableta!
Budna sam.
Pomisli na vrata.
Mamice!
Pomisli na vrata.
Sanjam.
Davide.
Živjeli.
O čemu je riječ, Adele?
To bih i ja mogla pitati tebe.
Pa...
Nemam ja modricu na oku.
Ne dolazim ja kući u ponoć.
Brinem se što puno piješ.
Brineš se što ja...
Zbilja?
Isuse Kriste, Adele.
Priznajem da sam griješila.
Rekao si da je ovo svjež početak.
Ono što se dogodilo prije selidbe,
-to je bilo... -Tvoja krivnja.
Ti si tako rekao.
Adele...
Ne mogu...
Što ne možeš? Kontrolirati me?
Psihijatar si, Davide. Znaš kako je to sjebano.
Ne mogu se više brinuti za tebe.
Jednostavno...
Ne mogu više.
Toliko smo toga prošli...
Ti i ja.
Bez obzira na to tko ili što stane između nas,
proživjeli smo stvari koje nikome ne možemo reći.
Znaš da me nikad ne možeš ostaviti.
Znam.