NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
"Nipistän itseäni ja sanon: 'Olen hereillä' kerran tunnissa.
Katson käsiäni, lasken sormeni.
Katson kelloa.
Katson pois -
ja takaisin.
Pysyn tyynenä ja keskittyneenä.
Ajattelen ovea."
Mitä minä teen?
Huomenta.
Minä... Anteeksi. -Anteeksi.
Hyvin menee.
Niin.
Olet aikaisessa. -Samoin.
Käyn läpi muistiinpanoja ennen keskipäivän aikaa.
Hienoa.
David... -Louise?
Pääsenkö ohi?
Joo, anteeksi.
Hei, Sue. -Onko olosi parempi?
Mitä?
Kun olit poissa eilen.
Olen kunnossa.
Kiitos.
Oletko varma?
Näytät yhä sairaalta. -Ei mitään, mitä kuppi teetä ei korjaisi.
Kunhan et tullut, koska olet huolissasi kiukkupepusta -
ja siitä, mitä hän ajattelee. Panen teen tulemaan.
Lähdit aikaisin. -Minulla on paljon töitä.
Milloin tulit eilen kotiin?
En tiedä.
Missä olit?
Pitää mennä.
Soitan myöhemmin.
Olet rakas.
David?
Kuulin.
Etkö voi sanoa sitä?
Sinäkin olet rakas.
Heippa.
Hei, rva Robinson. Kiva nähdä taas.
LOUNAALLE HUOMENNA?
ON PÄÄSTÄVÄ ULOS. TULEN HÖPERÖKSI.
Voi vittu.
Anna se tänne.
Mistä sait sen?
Otin hoitajalta suihin. -Oikeasti?
Oikeasti. Olen täysin vakavissani.
Keneltä? -Garyltä.
Isolta ja hyväkuntoiselta. Win-win.
Voi luoja. David suuttuisi.
Että otin Gazzalta poskeen? -Ei, vaan tästä.
Älä kerro. Elä vähän.
Ehkä osaan pitää yhden salaisuuden. -Kaikilla on salaisuuksia.
En halua yhtään Davidin kanssa. Haluan, että tiedämme kaiken toisistamme.
Aina.
Yök.
Onnea vaan.
Olen kyllästynyt laskemaan sormiani. Odotan jo melkein näkeväni 11.
Silloin tiedät näkeväsi unta.
Kuvittele ovi ja avaa se. Voit uneksia mitä vain.
Mihin uneksisin itseni?
Kotiin?
Vitut.
Niin pahako?
Perhetilanteeni on surullinen Glasgow'n vuokratalojen klisee.
En tuntenut isää. Äiti on kuollut.
Asun kusipäisen siskoni Ailsan kanssa.
Antaa asua vain avustusten takia.
Käsi ojossa heti, kun saan sen.
Kuin tekisi palveluksen, kun antaa asua siellä -
kuunnellen hänen naivan mänttiä vakipitoaan.
Minun elämäni.
Yksi, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10...
Kuljitko taas ohi?
Minä...
Voinko tulla sisään? -Onko se hyvä idea?
Päivä oli julma. En pysty siihen joka päivä.
Miten voit? -Tuntuu paskalta tekomme jälkeen.
Eikö sinusta?
Tuntuu pahalta, muttei siksi, miksi luulet.
Miksi sitten?
Siitä on kauan, kun on tuntunut viimeksi ei-yksinäiseltä.
Aivan.
En halua olla turvapeittosi.
En minä sitä...
En tuntisi näin kenen tahansa kanssa.
Vain sinun.
Haluan olla ystäväsi.
Pilaan tämän.
Minä ajattelin... -Tämä, me...
Sitä ei voi olla.
Miksi erosit?
Hän jätti minut jonkun töissä tapaamansa takia.
Se ei kestänyt, eikä seuraavakaan, mutta nyt -
hän saa lapsen uusimman kanssa, joten se on hienoa.
Miksi tulit?
Oikeasti?
En voinut muuta.
Miksi päästit minut sisään?
En voinut muuta.
Joten eksäsi jatkoi elämäänsä.
Mikset sinäkin?
Miksi olet yksinäinen liitossasi? -Kysyin ensin.
Minä...
Minä toivuin, ja se kaikki muu,
mitä käsketään, kun sydän särkyy.
Käytin sovellusta,
mutta tapaamani miehet eivät etsineet yhteyttä.
He halusivat vain drinkin ja panon eivätkä enää ikinä puhua kanssani.
Olet liian fiksu siihen.
Enkä tarkoita vain -
fiksu, vaan sinä loistat.
Entä vaimosi?
Loistaako hänkin?
Hän loisti.
Kerran.
Mutta ei nyt.
Et tunne Adelea.
Sinun pitäisi mennä.
Niin.
Totta kai.
David.
Mitä tämä on?
Tein illallista.
Teet niin paljon töitä, ettemme ole syöneet yhdessä.
Ei ole nälkä.
Minä yritän, David.
Yrität mitä? -Tehdä sinut onnelliseksi.
Toistuuko se, David?
Mistä sinä puhut?
Tiedät, mitä tarkoitan. -Niinkö?
Kerro.
Toistuuko se?
Toistuuko?
Alanko etsiä uutta työtä?
Pelotat minua, kun huudat.
Vittu, miten naurettavaa.
ALIKULKU
ADELE OLENKO TEHNYT JOTAIN VÄÄRIN?
TOIVOTTAVASTI EN.
OLETKO VAPAA HUOMENNA?
MENNÄÄNKÖ KAHVILLE?
Hei, kulta.
Luulin, ettet vastaa.
Tässä olen.
Olin huolissani.
Olenko tehnyt jotain väärin? -Eilen illalla -
huolestutit minua.
Mitä aiot tehdä tänään?
Oletko kiinnostunut vai haluatko tietää, missä olen?
Molempia.
Menen salille.
Sitten ehkä viihtyisään kahvilaan kahville.
Onko tuon tarkoitus olla hauskaa? -Mitä?
Pitääkö minun säätää? -Ei.
Ehdottomasti ei.
Todista se, Adele.
Pitää mennä. Soita, jos tarvitset minua.
Olet rakas.
Tämä on kiusallista,
mutten tiedä, kenen muun puoleen kääntyä.
Olen huolissani.
David on perfektionisti.
Hänellä on taipumus liioitella sitä töissä.
Hän on yrittänyt tulla paremmaksi, mutta hän haluaa kontrolloida.
On aina halunnut.
Kun asiat tulevat ylivoimaisiksi, hän...
Hän mitä?
Hän stressaantuu.
Kun se tapahtuu,
hän tekee huonoja valintoja.
Hän ehkä juo liikaa.
Hän tulee myöhään kotiin,
lähtee, ennen kuin herään, ja tekee liikaa töitä.
Hän nukkuu vierashuoneessa.
Anteeksi, että kerron tätä.
Mutta olen aina yksin.
Mieleni laukkaa, ja pimahdan asioista.
En voi puhua hänelle, eikä ole ketään muuta.
Olet ainoa ystäväni täällä.
En tiedä, miten siedät minua. -Ei hätää.
Minä kuuntelen.
Sen sanominen ääneen jollekulle tuntuu paremmalta.
Rakastan Davidia.
Mikään ei muuta sitä.
Hän juoksi takiasi palavaan rakennukseen. Siinä on paljon rakkautta.
Ehkä häntä voi muistuttaa siitä.
Olet oikeassa.
Kiitos.
Ei.
Edistytkö muistivihon kanssa?
Nipistelen itseäni kuin hullu.
Tunnen itseni idiootiksi.
En taida tajuta sitä. -Tajuat vielä. Muutosta pitää haluta.
Haluatko unikauhuja ikuisesti? -En todellakaan.
Lupaa sitten, että jatkat.
Älä luovuta.
Et saa. -Hyvä on.
Minä jatkan.
Kuka muuten on Rob? Luulin, että päiväkirja on sinun.
Vanha ystävä.
Vaikuttaa aikamoiselta.
Et arvaakaan.
Olen hereillä.
Lääkärit sanovat, että unet edustavat syyllisyyttäni.
Hitot siitä.
Ne ovat perheestäni, joka imee elämän minusta.
Yleensä herään tässä kohtaa,
ja silloin se tapahtui.
Asiaa.
Hei.
Siinä kaikki, Gary.
Oikeasti? -Tämä on minun uneni.
Missä minun oveni on?
Huomenta.
Uusia lääkkeitä sinulle. -Miksi?
En pitänyt puhetavastasi puhelimessa.
Miltä kuulostin?
Tuolta. -En tarvitse uusia pillereitä.
Ota ne.
Mieluummin en.
Enkö aina huolehdi sinusta?
Etkö halua sitä? Etkö ole aina halunnut?
Tiedät sen.
Sitä minä teen.
Hyvä.
Hyvä on.
Minä lähden.
Tuletko?
Mene vain. Tarvitsen allekirjoituksia.
Hyvä on.
Nähdään. -Hyvää yötä.
Sisään.
Nämä pitää allekirjoittaa. -Selvä.
Kiitos. -Ole hyvä.
Nähdään huomenna. -Niin.
Haluan tavata tri Fergusonin nyt.
Hra Hawkins, miten pääsitte tänne? -Haluan tavata tri Fergusonin.
Hra Hawkins, teidän pitää rauhoittua. -"Hra Hawkins". Kuka vittu se on?
Se on isäni, tyhmä ämmä.
Tri Ferguson!
Tiesin, että olet täällä. Sanoit, että voin soittaa milloin vain.
Olin varmaan toisen potilaan kanssa. Oletko kunnossa?
Soitanko hätänumeroon?
En tarvitse hätänumeroa. Tarvitsin sinua kaksi tuntia sitten.
En tapaa potilaita ilman ajanvarausta. Mutta teen poikkeuksen.
Vain tämän kerran. Ei siellä.
Vastaanotto on kiinni. Puhutaan ulkona.
Voitko odottaa?
Toki.
Kaikki järjestyy.
Kukaan ei auta minua. Ei kukaan!
Ei kukaan!
En tarkoita sinua.
Nyt on liian myöhäistä.
Löytyisikö Anthonylle tunti huomenna?
Sinulla on tilaa klo 13.
Sopisiko se?
Selvä. Minä tulen.
Meillä oli hyvä keskustelu.
Laadimme perussääntöjä. On viikoittaiset tapaamiset...
Jos haluan tavata tri Fergusonin niiden välillä,
soitan toimistoon.
Ja?
Anteeksi, että haukuin sinua lehmäksi ja ämmäksi. Et ole lehmä -
etkä ämmä.
Ei hätää, hra Hawkins.
Selvä sitten.
Hyvää illanjatkoa.
Nähdään huomenna.
Kiitos vielä, tri Ferguson.
Arvostan sitä.
Pahoittelut tuosta.
Älä huoli.
Hänellä taitaa olla pakkomielle sinuun.
Niinpä.
Poika on täysi sekopää.
Etkö riko jotain lääkärin valaa tuolla sanalla?
Varmaan,
mutta joskus mikään muu ei sovi.
Viiden jälkeen käännät ammattikytkimen pois päältä.
Se ei ollut...
En tarkoittanut...
Tiedän.
Miksipä ei?
Kippis.
Macallania.
Muistan tämän. Se aloitti kaiken harmin.
Peruuttaisitko sen,
jos voisit?
En.
En minäkään.
Vittu, tämä on niin... Hitto.
David.
En ole kusipää.
En ole.
On vain...
On juttuja...
Odota. Tajuan sen. Teit ainoan asian, minkä ystävä silloin voi:
nussit hänen miestään kahdesti.
Hitto.
Puhut siitä kuin naisit molempia.
Hetkinen...
Naitko molempia? -En tietenkään.
Luojan kiitos siitä, koska se olisi pohjanoteeraus.
Tiedän sen, mutta pidän molemmista.
Tai tunnet syyllisyyttä panemisesta, joten uskottelet itsellesi.
Et kuuntele.
Auta minua ymmärtämään.
Mistä pidät heissä?
Adele on kiltti -
ja antelias.
Hän tuntuu liian täydelliseltä, mutta on surullinen ja yksinäinen.
Tiedän, mitä se on. Hän on ollut tosi ystävä. En voi hylätä häntä.
Ehkä hän suree, koska mies pettää.
Mutta miksi mies pettää?
Heidän välinsä eivät ole kunnossa.
Kumpikin on onnellisempi minun kuin toistensa kanssa.
Lou, sinun täytyy lopettaa.
Miksi pitäisi?
Oikeasti.
Ehkä kerrankin ei tarvitse välittää muiden tunteista.
He ovat aikuisia. Kumpikin salaa asioita toisiltaan. Mikseivät he lopeta?
Miksi minun pitää aina tehdä oikein?
Ja se loppuu, kun Adam palaa kotiin,
joten mikset antaisi minun nauttia nyt?
Jessus.
Ansaitsen vähän sekoilla.
Päästit itsesi liian yksinäiseksi.
Kuule,
sinun pitää jättää molemmat,
koska joku loukkaantuu, todennäköisesti sinä.
Olet oikeassa.
Tiedän. Olet oikeassa. -Joten lopetat sen?
Lou?
Kyllä.
Mitä kuuluu?
Voi luoja!
Pystyt siihen.
Älä loukkaannu, mutten osaa kuvitella sinua maalle.
Tuskin muistan sitä itsekään.
Millaista se oli?
Hemmetin kovaa.
Isä teki kovemmin töitä kuin kukaan. Silti ei ikinä tarpeeksi.
Hänestä tuntui varmaan epäonnistuneelta. -Analysoit muita jo silloin.
Ehkä.
Joskus -
tykkäämme ajatella, että hallitsemme kohtaloamme.
Mutta -
elämäämme muovaavat paljolti muiden valinnat.
Kuten sinun tulosi ovelleni. -Ja sinä päästit minut sisään.
Jos olisin tiennyt, että psykiatrin sohva toimii näin, olisin tullut ajat sitten.
Mitä tapahtui?
Paloin.
Näköjään kunnolla.
Siitä on kauan.
Eikö muuta?
Kerro nyt.
Kotini lähellä -
oli tulipalo.
Paha.
Pelastin tytön ja sain tuon palkkioksi. -Mitä tytölle tapahtui?
En ole varma.
Etkö halunnut etsiä häntä?
Tyttöäkö?
Siitä on kauan.
Äiti!
Adam?
Missä olet?
Äiti!
Apua!
Kiitos.
Uskomatonta, että hän sanoi tai teki niin. -No, hän teki. Hän sanoi...
Senkin hyypiö.
Käskin lopettaa. -Kerro, mistä oli kyse.
Siitä talosta.
Mitä siitä? -Siinä on paljon huolehdittavaa.
Laskuja, korjauksia, verorästejä. Näin on helpompaa.
Millä tavalla? -David huolehtii siitä.
Hetkinen. Luovutit siis juuri miljoonia puntia tri Davidille.
Menemme naimisiin heti, kun lähden täältä.
Omaisuuteni on kuitenkin hänen. Tarvitsen nyt hänen apuaan.
Se on vähän enemmän kuin kello. -Tiedätkö, miksi pidän tätä?
Koska hän ei voi.
Hän sai ihonsiirtoja käsiinsä, koska paloi pelastaessaan henkeni.
Olisit odottanut, että pääset pöpilästä.
David huolehtii minusta.
Kuten aina.
Hei. Soitit Adelelle...
Hei. Tiedättekö, mistä voin...
Oletko eksynyt?
Haloo?
Ketä etsit?
Haluan... -Mitä?
Mitä haluat? -Kuuntele.
Älä määräile.
Pidän takista. -Häivy.
Loukkaantuiko muita?
Vastaa. -Ei.
Minähän sanoin.
Avasin kaapin -
ja löin naamaani.
Löit itseäsi kasvoihin.
Pillerit pyörryttävät. -Kerro kaikki, mitä teit tänään.
Kävin salilla,
tulin kotiin,
avasin kaapin... -Mikset vastannut puheluuni?
Makasin yläkerrassa jäätä kasvoilla.
Olin vähän pihalla.
Sinä ylireagoit.
Lähditkö töistä, kun en vastannut puhelimeen?
Kyllä.
Ja minkä takia?
Olen iloinen, että tulit.
Voimmeko olla yhdessä?
Viettää loppupäivä... -Minulla on kaksi aikaa iltapäiväksi.
Palaan heti, kun voin.
Aivan!
Mene auttamaan muita.
Kuka välittää avioliitostasi? Siihen on aina lisää pillereitä!
Olen hereillä.
Ajattelen ovea.
Äiti!
Ajattelen ovea.
Näen unta.
David.
Kippis.
Mikä on homman nimi?
Voisin kysyä samaa.
No,
minulla ei ole silmä mustana.
Minä en tule puoliltaöin kotiin.
Olen huolissani juomisestasi. -Olet huolissasi...
Ihan tosi?
Jessus, Adele.
Myönnän tehneeni virheitä.
Mutta sanoit tätä uudeksi aluksi.
Mitä tapahtui ennen muuttoa, se oli... -Se oli sinun syysi.
Sanoit niin.
Adele,
en voi...
Et voi mitä? Hallita minua?
Olet psykiatri. Tiedät, miten sekoa se on.
En voi enää huolehtia sinusta. En vain...
En vain pysty.
Meillä on paljon yhteistä, sinulla ja minulla.
Riippumatta siitä, mitä tai kuka tulee väliimme,
meillä on asioita, joita emme voi kertoa kenellekään.
Tiedät, ettet voi jättää minua.
Tiedän.
Tekstitys: Pentti Perttula