‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫טוב…‬
‫מה את עושה?‬
‫מה לא בסדר בטוסיק שלך?‬
‫כלום.‬
‫טוב, הכול, כנראה. אבל…‬
‫דיברנו על זה שתדפוק בדלת, אדם.‬
‫הדלת הייתה פתוחה, אימא.‬
‫נקודה טובה, חבוב.‬
‫מישהו בדלת, אבל לא…‬ ‫-…פתחת, כי אמרתי לך לא לפתוח.‬
‫טוב מאוד.‬
‫היי.‬ ‫-הכול טוב?‬
‫כן, טוב, תודה.‬
‫מאחרת, כמובן, אבל חוץ מזה…‬
‫מה שלומך, א׳?‬ ‫-טוב.‬
‫את יכולה…?‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫לא.‬
‫חשבתי שזה רק דרינק עם ידיד.‬
‫זה מה שזה. למה?‬
‫כלום. את נראית נהדר.‬
‫מה? זה מוגזם?‬
‫לא, פשוט לא סולידי.‬
‫בכלל.‬
‫תלוי איזה מין ידיד זה.‬
‫ידידה. כוס יין, קצת רכילות… כזה מין.‬
‫אני לא יוצאת כמעט אף פעם, אז…‬ ‫זה יותר מדי?‬
‫לו, את נראית סבבה.‬
‫את נראית נהדר, אימא.‬
‫כמו נסיכה.‬
‫טוב. אני זמינה, אם תצטרכו…‬
‫בכל אופן, בטח לא אחזור מאוחר…‬
‫צאי לבלות. נהיה בסדר.‬
‫תיהני.‬ ‫-ביי!‬
‫- נורא מצטערת, לו. משהו צץ. לא אגיע. -‬
‫- מקווה שזה בסדר? -‬
‫- זה בסדר גמור -‬
‫- מקווה שהכול בסדר -‬
‫- תודיעי אם אוכל לעזור -‬
‫שיט.‬
‫סליחה, אני נורא מצטערת.‬
‫קמתי בלי להסתכל.‬
‫אזמין אותך לעוד כוסית.‬
‫אל תדאגי.‬
‫סליחה?‬
‫תראי, את באמת לא צריכה.‬
‫אני כן.‬
‫בייחוד בגלל שלא עשית מזה עניין.‬
‫מה תרצו?‬
‫זה היה מקאלן,‬
‫וקצת מים בצד.‬
‫זהו?‬
‫כן.‬
‫סליחה.‬
‫אה. כן…‬
‫12 פאונד.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫סליחה. שוב.‬
‫טוב, היה נחמד…‬ ‫-את באה הנה הרבה?‬
‫אמרתי את זה עכשיו?‬
‫כן.‬ ‫-אוי. כן…‬
‫באמת אמרת את זה.‬
‫בכל אופן, רק עכשיו עברתי לאזור,‬
‫וחשבתי לצאת לשתות.‬
‫זה טיפשי, באמת.‬
‫כאילו אני בסרט כזה,‬
‫שאנשים הולכים לבר לבדם, ו…‬
‫פותחים בשיחות עם זרים.‬
‫אבל יש אנשים שמסוגלים, לא?‬
‫תן להם חמש דקות, והם במרכז העניינים.‬
‫את כזאת?‬
‫ממש לא.‬ ‫-גם אני לא.‬
‫אז מה התירוץ שלך?‬
‫לשבת כאן לבדך?‬
‫חברה שלי סופי הבריזה לי.‬
‫אז העפת לי את המשקה מהיד‬ ‫רק כדי שיהיה לך עם מי לדבר?‬
‫טכנית, הייתי בדרך החוצה.‬
‫יש בזה משהו.‬
‫או שאולי ראית אותי מתקרבת…‬
‫והנדסת את זה.‬
‫תפסת אותי.‬
‫אם זה נכון, אז אתה חייב לי 12 פאונד.‬
‫״מקאלן״…‬
‫לא שמעתי על זה.‬
‫זה סקוטי.‬
‫כמוך.‬
‫אני אוהבת את המבטא שלך.‬
‫בכל אופן, כדאי שאזוז.‬
‫כוסית לדרך?‬
‫אתה מנסה לשכר אותי?‬
‫את יכולה לשתות מים, או לאכול תפוצ׳יפס.‬
‫אני רק רוצה שתישארי.‬
‫למה?‬
‫כיף לי איתך.‬
‫אני לא חוזרת איתך הביתה.‬
‫את ישירה מאוד.‬
‫אני רק לא רוצה אי־הבנות.‬
‫טוב… השגת את המטרה.‬
‫אז…‬
‫תשתי כוסית?‬
‫יופי.‬
‫אז…‬
‫תודה על הערב.‬
‫גם לך.‬
‫כן…‬
‫עכשיו אנחנו לא חוזרים הביתה‬ ‫כמו שני לוזרים.‬
‫אני בכיוון הזה.‬
‫אני לא יכול.‬
‫אני נורא מצטער.‬
‫תסלחי לי.‬
‫סליחה.‬
‫בוקר.‬
‫הרגע פספסת אותו.‬
‫את מי?‬ ‫-הבוס החדש שלך.‬
‫איך הוא?‬ ‫-צעיר.‬
‫לא נראה לי מספיק מבוגר,‬ ‫אבל אולי זה הגיל שלי.‬
‫אבל הוא נראה די נחמד.‬
‫נראה הרבה יותר טוב מפלאמר הזקן,‬ ‫ייאמר לזכותו.‬
‫הוא לא נשאר הרבה זמן.‬
‫הם עם ד״ר שארמה.‬ ‫-״הם״?‬
‫אשתו איתו. היא חתיכה.‬
‫בוקר טוב. שארמה, ג׳ונס ודראמגול.‬ ‫איך אוכל לעזור?‬
‫תופתע לשמוע כמה קשה‬ ‫למצוא פסיכיאטר טוב בימינו.‬
‫הם מבוקשים מאוד.‬
‫החיים המודרניים טובים לעסקים.‬
‫למזל כולנו, אני מניחה.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫אנחנו נרגשים מאוד שדייויד מצטרף אלינו.‬
‫לא הייתי מצליחה להרחיק אותו.‬
‫הוא לא מפסיק לדבר על העבודה‬ ‫מאז שהצעתם לו אותה.‬
‫זה נכון. שמעתי המון על החברה.‬
‫אפשר לראות את המשרד של דייויד?‬
‫שיט…‬
‫שאוכל לדמיין איפה הקסם קורה.‬
‫כן, כמובן.‬
‫אעשה לך סיור מלא.‬
‫לואיז אמורה להגיע בקרוב.‬
‫יהיה טוב להכיר אותה.‬ ‫-היא נהדרת.‬
‫פאק!‬
‫פאק.‬
‫כמה זמן היית נעולה בשירותים?‬
‫עשרים דקות.‬
‫שארמה עשה לו סיור מלא.‬
‫חבל שלא ראיתי את הפנים שלך.‬
‫כן, טוב…‬
‫לא כל כך בא לי לראות את הפנים שלו‬
‫כשהוא יראה את הפנים שלי מחר.‬
‫אני יודעת שאת קצת חלודה‬ ‫בכל הקטע של הגברים,‬
‫אבל באמת לא חשדת‬ ‫שהטיפוס החלקלק הזה נשוי?‬
‫לא.‬
‫הוא בעיקר נראה קצת עצוב.‬
‫הוא לא שיקר לי, סופי. נכון?‬
‫הוא גם לא אמר לך את שמו.‬
‫ואני לא אמרתי לו את שלי.‬
‫זה חלק מהעניין. זה כזה…‬
‫לא יודעת.‬
‫מלהיב?‬
‫אני מניחה.‬
‫איך היא הייתה?‬
‫האישה?‬
‫יפהפייה.‬
‫אי אפשר לדעת הכול על בנאדם.‬
‫אם תנסי, את תשתגעי מזה.‬
‫הכול יהיה בסדר, לו.‬
‫ותקשיבי,‬
‫אל תדאגי לגבי מחר.‬
‫תני למניאק להזיע.‬
‫אימא.‬
‫אדם?‬
‫אדם!‬ ‫-אימא!‬
‫אדם!‬
‫הצילו!‬
‫פאק!‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫אתה נרגש?‬
‫לגבי מה?‬
‫היום הראשון שלך.‬
‫זה לא היום הראשון הראשון שלי, אדל.‬
‫אהבתי את המשרד.‬
‫אני חושבת שהוא יתאים לך.‬
‫והם נראים נחמדים.‬
‫ד״ר שארמה והאחרים.‬
‫כן.‬
‫נקווה שלא אאכזב אותם.‬
‫זה לא יקרה.‬
‫אתה פסיכיאטר טוב מאוד.‬
‫יש להם מזל שאתה איתם.‬
‫כמוני.‬
‫אני צריך לצאת.‬
‫טוב.‬
‫לחיים.‬
‫אתקשר…‬
‫ב־11:30.‬
‫אהיה כאן.‬
‫דייויד?‬
‫שיהיה לך יום טוב.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני יודע.‬
‫אנחנו נאחר, אימא.‬ ‫-באשמת מי?‬
‫אולי, לולא איבדת את הנעליים הבוקר…‬
‫אולי, לולא נעלת את הנעליים האלה…‬
‫למה שמישהו ירצה לנעול עקבים גבוהים?‬
‫בזה אני מסכימה איתך.‬
‫רואה? הגענו בזמן.‬
‫אני אוהב לשחק לפני שנכנסים.‬
‫טוב… מחר הוא יום חדש.‬
‫טוב.‬
‫נשיקה בבקשה.‬
‫נשיקה אמיתית, בבקשה!‬
‫שיהיה לך יום טוב.‬
‫אוהבת אותך!‬ ‫-גם אני.‬
‫טוב.‬
‫יופי.‬
‫באמת יופי.‬
‫בוקר.‬
‫סליחה שאיחרתי.‬
‫לא הצלחתי להקים את אדם הבוקר.‬
‫את נראית טוב היום.‬
‫ד״ר פרגוסון נמצא?‬
‫יוצרת רושם ראשון טוב, מה?‬
‫כן, הוא הגיע לפניי.‬
‫אבל כולם בפגישה עד 9:30, אז אפשר להירגע.‬
‫לא תרימי את האף על אחד כזה, אני מקווה.‬
‫מה פתאום.‬
‫תודה.‬
‫כריך בייקון. מה יכול להיות טוב יותר?‬
‫שום דבר.‬
‫בגילי,‬
‫ועם דלקת הפרקים של ג׳ק שלי,‬
‫שלוש פרוסות של בייקון מעושן‬ ‫הן נקודת השיא של השבוע שלי.‬
‫שיט!‬
‫אל תזוזי.‬
‫זה לא יכתים. אל תדאגי.‬
‫אטפל בזה.‬ ‫-רגע…‬
‫אני מטפלת בזה.‬
‫בבקשה, סו, לא…‬ ‫-אני מטפלת בזה.‬
‫סו!‬
‫פאק!‬
‫הלו?‬
‫אלוהים.‬
‫זו את.‬
‫כן, זו אני.‬
‫מה שקרה… זה היה שום דבר,‬
‫ושנינו היינו שתויים.‬
‫ותאמין לי, אין לי כוונה לספר על זה למישהו.‬
‫אז אני חושבת שאם שנינו נשתדל…‬
‫להתנהג כאילו זה לא קרה,‬ ‫הכול פשוט יהיה בסדר.‬
‫ואף אחד לא ידע לעולם.‬
‫בסדר?‬
‫מה את עושה פה?‬
‫אה. כן.‬
‫כן…‬
‫אני המזכירה שלך.‬
‫שלושה ימים בשבוע.‬
‫את?‬
‫מה הסיכויים?‬
‫האמת היא שראיתי אותך אתמול, כשבאת,‬
‫ואז… התחבאתי.‬
‫התחבאת?‬
‫בשירותים.‬
‫הייתי עושה את אותו הדבר, למען ההגינות.‬
‫אם שנינו היינו מתחבאים בשירותי הנשים,‬ ‫אני לא בטוחה שזה היה… משרת את המטרה.‬
‫את מצחיקה.‬
‫אני זוכר את זה.‬
‫הקטשופ…‬
‫תאונה עם כריך בייקון.‬
‫למרות הקטשופ,‬
‫אני דווקא ממש טובה.‬
‫אתה יודע, כמזכירה.‬
‫את בטח חושבת שאני מניאק.‬
‫לא…‬ ‫-אני חושב שאני מניאק.‬
‫לא.‬ ‫-אני לא נוהג…‬
‫בכל אופן,‬
‫לא הייתי צריך לעשות מה שעשיתי.‬
‫אין לי הסבר, ו… אני מרגיש זוועה.‬
‫אולי כדאי שתלך לפסיכיאטר.‬
‫היינו שתויים.‬
‫זה הכול. ולא ממש עשית משהו.‬
‫וממש טוב לי בעבודה הזאת,‬ ‫אז בוא פשוט נשכח מזה.‬
‫נתחיל מהיום?‬
‫טוב.‬
‫אני לואיז, דרך אגב.‬
‫דייויד. פרגוסון.‬
‫אני יודעת.‬
‫השם שלך כתוב על הדלת. ‬
‫כמובן.‬
‫טוב…‬
‫נעים להכיר אותך כמו שצריך,‬
‫לואיז.‬
‫גם אותך.‬
‫בהתחשב במקום בו הכרנו,‬
‫אני מניח שאת גרה באזור.‬
‫אני באה ברגל כל יום.‬
‫את חושבת שתוכלי לספר לי על האזור?‬
‫אעשה כמיטב יכולתי.‬
‫זה האזור הטוב, כאן.‬
‫הצד הזה של הפארק.‬
‫הנציג שלנו בפרלמנט גר איפשהו כאן.‬
‫״ככה החצי השני חי״.‬
‫אתה גר שם, נכון?‬
‫כן.‬
‫נחמד בפארק בקיץ,‬
‫אבל קצת מסוכן שם בלילות.‬
‫ו…‬
‫זה בהחלט אזור קשה.‬
‫הרבה סמים,‬
‫וכאלה.‬
‫ו…‬
‫ויש מקום כאן, מתחת לגשר, שיש בו נרקומנים.‬
‫ושמעתי על מקרי שוד.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני מתמחה בבעיות התמכרות.‬
‫אני מתכנן לעסוק בפעילות למען הקהילה.‬
‫יפה לך.‬
‫אף רופא אחר כאן לא עושה דברים‬ ‫שהם לא למטרות רווח.‬
‫זה בית הספר של הבן שלי, אדם.‬
‫יש לך ילדים?‬
‫לא.‬
‫בן כמה הבן שלך?‬
‫בן שבע.‬
‫אני גרושה, רק…‬
‫למקרה שתהית.‬
‫אז באמת לא עשית כל רע.‬
‫אכן.‬
‫כולו שלך, חבר.‬ ‫-תודה…‬
‫שאת לא חושבת שאני חרא.‬
‫או לפחות לא מראה את זה.‬
‫בבקשה.‬
‫ואת…‬
‫חושבת שאני חרא?‬
‫אהיה בעמדה שלי אם תצטרך אותי.‬
‫למלא לך?‬
‫לא, תודה. אני עוצרת אחרי שתיים.‬
‫מה כיפי בזה?‬
‫כולם פה פסיכיאטרים.‬
‫אני מעדיפה להישאר צלולה.‬
‫זו כנראה החלטה נבונה מאוד.‬
‫אבל אני יודע את האמת:‬
‫אנחנו לא פחות דפוקים מכל אחד אחר.‬
‫אנחנו רק יודעים להסתיר את זה.‬
‫ולא היית רוצה שאשתכר‬ ‫ואחשוף את כל הסודות שלך.‬
‫ולא היה לך אכפת לעקור את חייך‬ ‫ולעבור הנה, אדל?‬
‫לא.‬
‫זאת הייתה הזדמנות נהדרת בשביל דייויד.‬
‫לא הייתי עומדת בדרכו.‬
‫וגם היו לאדל סיבות משלה לרצות לעבור הנה.‬
‫בהחלט היינו מוכנים להמשיך הלאה.‬
‫אילו סיבות?‬
‫שום דבר, באמת.‬
‫אבל תמיד רציתי לגור במרכז לונדון.‬
‫גדלתי בכפר,‬
‫אז העיר מלהיבה אותי.‬
‫אני חושבת שזאת הזדמנות אמיתית.‬
‫לשנינו.‬
‫אשתה לחיי זה.‬
‫דייויד. אדל.‬
‫לחיי דייויד ואדל.‬ ‫-ברוכים הבאים.‬
‫דייויד ואדל.‬
‫לחיים.‬
‫רוצה גם?‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫אולי רק לגימה.‬
‫זה טוב.‬ ‫-כן.‬
‫היה לנו ערב טוב,‬
‫לא?‬ ‫-כן.‬
‫כן, הם אהבו אותך.‬
‫תודה. אני יודע שאת…‬
‫שונאת מפגשים כאלה.‬
‫אני רוצה שזה יצליח.‬
‫עבודה חדשה.‬
‫התחלה חדשה.‬
‫אני…‬
‫לא יכול לעשות את זה שוב, אדל.‬
‫זאת חייבת להיות הפעם האחרונה.‬
‫אני יודעת.‬
‫היא תהיה.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫בוא נלך למיטה.‬
‫דייויד,‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫דייויד.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫בוקר טוב.‬
‫שיט.‬
‫לא התחשק לך להצטרף‬ ‫לחיבוק הקבוצתי בטיול היום?‬
‫מה?‬
‫לא בא לך על צעדת האומללות הקבוצתית?‬
‫לא.‬
‫זאת הסיבה שאתה מתחבא שם?‬ ‫-ראית את מארק?‬
‫אני לא חושב שמדריך צריך‬ ‫ללבוש את אותה החולצה שלושה ימים.‬
‫הוא לא אדם נקי.‬
‫את זאת שמציירת שריפות.‬
‫קראתי בעיתון על מה שקרה.‬
‫הצטערתי לשמוע על הורייך.‬
‫זה היה נורא?‬
‫כן.‬
‫ראית אותם?‬
‫אחרי זה?‬
‫שרופים, וזה?‬
‫אתה זה שהולך מתוך שינה.‬
‫כן.‬
‫אני מעיר את כולם, נכון?‬
‫זה מעצבן אותך?‬
‫אני לא ישנה הרבה גם ככה.‬
‫רוב.‬
‫אדל.‬
‫זאת הסיבה שאתה כאן?‬
‫ביעותי הלילה שלך?‬
‫הרגלים רעים.‬
‫אבל הם חושבים שהחלומות הרעים קשורים לסמים.‬
‫הם חושבים שאת לא רוצה לישון,‬
‫בגלל שישנת כשהשריפה פרצה.‬
‫השינה שונה אצלי.‬
‫שונה? איך?‬
‫אחת שנראית כמוך יכולה לשחק אותה מסתורית.‬
‫את יודעת מה את צריכה לעשות? בפעם הבאה,‬
‫תציירי מים במקום,‬
‫ואז תספרי להם שהשריפות…‬
‫״השריפות מייצגות את האבל שלי,‬
‫אבל המים באים ושוטפים אותו.״‬
‫ואז הם יחשבו שהצילו אותך,‬ ‫ויתרגשו כל כך שיניחו לך לנפשך.‬
‫עשינו עסק.‬
‫בוקר.‬
‫חשבתי שהגיע הזמן להחזיר לך אותם.‬
‫תודה, דייויד!‬
‫אחת הסיבות לזה,‬
‫אדל…‬
‫חקרתי את האזור.‬
‫אני רוצה להיות פעיל בקהילה.‬
‫עם מכורים.‬
‫זה ירחיק אותי מהבית יותר,‬
‫בסופי שבוע למשל.‬
‫זה רעיון מקסים.‬
‫מי שיכול לעזור לאנשים, שיעזור.‬
‫את מוכרחה לספר לי,‬
‫אם זאת בעיה.‬
‫זו לא תהיה בעיה.‬
‫אתה אדם טוב, דייויד.‬
‫הקרואסונים חמימים.‬
‫זה לפגישה שלך ב־12:30.‬
‫יופי.‬
‫אולי כדאי שאשאל.‬
‫אתה מרוצה מהכול?‬
‫כלומר… אתה יודע.‬
‫כאן, מבחינת העבודה?‬
‫מהתפקוד שלי?‬
‫למה שלא אהיה מרוצה?‬
‫לא יודעת.‬
‫אנשים אוהבים דברים ספציפיים.‬ ‫רק רציתי לוודא.‬
‫אני מרגיש שאני בידיים טובות.‬
‫יופי.‬
‫בסדר.‬
‫יש לך תכניות לסופ״ש?‬
‫שיט, סליחה. לא התכוונתי…‬
‫שישי היום. סתם תהיתי אם תכננת משהו.‬
‫לך ולאדם.‬
‫או מי שזה לא יהיה. אני…‬
‫שיט.‬
‫אני מנסה לנהל שיחה.‬
‫אתה באמת מתפרנס מזה?‬
‫זה מדהים, מה?‬
‫אבל זכרת את השם של אדם.‬
‫זה דווקא די מרשים.‬
‫אבל הוא אצל אבא שלו בסופ״ש,‬
‫אז כל העולם הוא היען שלי.‬
‫בטח אעשה יום ספא.‬
‫מניקור, פדיקור, טיפול פנים,‬
‫ובלילה בילוי באיזה מקום נוצץ.‬
‫לקרוע את העיר.‬
‫אני מקווה שתיהני, לואיז.‬
‫אני איהנה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫תיהני.‬ ‫-תודה.‬
‫שלום, בנות. שמי ג׳וש ואני מסארי.‬
‫ג׳וש מסארי!‬
‫בנות, הוא בא לכן טוב או רע?‬
‫אימא!‬
‫הצילו!‬
‫אדם!‬
‫אימא!‬
‫מעולם לא ראיתי אותה אוכלת עוגה,‬
‫אז זאת מין מחווה לה.‬
‫רהול חולק כבוד לסבתא שלו‬
‫בשתי שכבות של קוקוס על ספוג שוקולד,‬
‫מעוטרת בשבבי שוקולד, ו…‬
‫שלום, חמודי.‬ ‫-היי, אימא.‬
‫היה לך סופ״ש טוב?‬
‫היה אדיר! נכון, אבא?‬
‫אדיר.‬
‫לא רע, בכל אופן.‬
‫ישר לאמבטיה, בבקשה.‬
‫קדימה.‬
‫משהו קורה?‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫טוב.‬
‫הציעו לליסה בית בדרום צרפת לקיץ.‬
‫יפה לליסה.‬
‫ולך, כמובן.‬
‫הייתי רוצה לקחת את אדם.‬
‫אין מצב.‬
‫ליסה בהריון.‬
‫היא…‬
‫אנחנו חשבנו שזאת דרך טובה בשבילה…‬
‫לחזק את הקשר עם אדם לפני הלידה.‬
‫כל סופ״ש שני לא מספיק לה.‬
‫שהוא לא ירגיש שהוא נשאר בחוץ.‬ ‫-כמה זמן אתה כבר איתה?‬
‫עם ליסה?‬
‫לו…‬
‫פחות משנה, לא?‬ ‫-בחייך…‬
‫כלומר, יותר מהאחרות, אבל…‬
‫לא בדיוק תקופה ארוכה.‬
‫הוא לא ייסע, אז…‬
‫בחייך, לו. זה לא מתאים לך.‬
‫מה מתאים לי?‬
‫להסכים לכל בקשה של כולם,‬ ‫רק כדי שהם ירגישו בסדר?‬
‫יהיה לו כיף שם.‬
‫חשבתי שתעריכי את הזמן לעצמך.‬ ‫-חתיכת…‬
‫סיפרת לו על זה, נכון?‬
‫לאדם.‬
‫לפני שדיברת איתי.‬
‫התרגשנו. זה נפלט.‬
‫אני בטוחה!‬
‫לפחות תחשבי על זה.‬
‫טוב. ביי.‬
‫לילה טוב, בן.‬ ‫-ביי.‬
‫תקשיבי, לו, אני…‬
‫לך תזדיין.‬
‫הוא ממש מתרגש…‬
‫אימא…‬
‫אמרתי לך למלא אמבטיה.‬
‫אבא שאל אותך על…?‬
‫אתה לא תיסע לצרפת.‬
‫למה?‬ ‫-בגלל שאמרתי.‬
‫זאת לא סיבה!‬
‫די. אמבטיה.‬
‫אדם!‬
‫אני שונא אותך!‬
‫זה לא הוגן!‬
‫אני שונא אותך!‬
‫הנישואים איתי היו סיבוב ניסיון.‬
‫זה כל הזמן עובר לי בראש.‬
‫הוא עשה חזרה איתי ועם אדם,‬ ‫והפעם הוא עושה את זה כמו שצריך.‬
‫זאת שטות.‬ ‫-באמת?‬
‫למה מגיע לאיאן להיות מאושר?‬
‫אז תענישי את עצמך ואת אדם‬ ‫רק כדי שאיאן ירגיש חרא?‬
‫זה לא יקרה, את יודעת.‬
‫הוא ייסע לחופשה בכל זאת, בלי אדם,‬
‫וישאיר אותך תקועה בבית עם ילד אומלל.‬
‫הוא כל מה שנשאר לי.‬
‫תקשיבי לעצמך, ולכמה שזה עצוב.‬
‫אין לך ילדים.‬
‫ויום אחד, גם לך לא יהיו,‬
‫כי אדם יגדל, ויעזוב, ויחיה את חייו איפשהו,‬
‫ואת תישארי בדירה הזאת, עדיין בגיל 40 פלוס,‬
‫ותחשבי ״מה לעזאזל קרה לחיים שלי״.‬
‫הזמנתי אותך כדי שתעזרי לי להרגיש טוב.‬ ‫-בסדר.‬
‫תגידי כן לאיאן,‬
‫ותנצלי את החודש הזה לפתיחת דף חדש.‬
‫אני רוצה שתחשבי על משהו שאת רוצה,‬
‫ותהפכי אותו למציאות.‬
‫לא למען אדם, או מישהו אחר.‬
‫את אחת מהאנשים הכי מצחיקים,‬ ‫טובים ואכפתיים שאני מכירה.‬
‫ואני יודעת שיש לך את אדם,‬ ‫ושהמצב לא תמיד קל,‬
‫אבל זה לא תירוץ לוותר על עצמך.‬
‫את באמת חושבת שזה מה שאני עושה?‬
‫אני חושבת שאם כן,‬
‫זאת לא לואיז שתמיד הכרתי.‬
‫אולי את צריכה תזכורת לזה.‬
‫את רוצה לשנות את חייך?‬
‫את חלקם.‬
‫אז זאת ההזדמנות שלך.‬
‫את מרשה?‬
‫באמת?‬
‫ברצינות?‬ ‫-ברצינות.‬
‫אימא, את גדולה!‬
‫באמת?‬
‫יופי, כי אתמול הייתי האדם הכי נורא בעולם.‬
‫זוכר את זה?‬
‫אמרת שאתה שונא אותי.‬
‫״שונא״ זאת מילה חזקה מאוד.‬
‫לא אומרים אותה סתם,‬ ‫כשלא מקבלים מה שרוצים.‬
‫סליחה.‬
‫ושיהיה ברור: אני לא מסכימה‬ ‫בגלל שעשית סצנה. טוב?‬
‫אני מסכימה בגלל שאני חושבת‬ ‫שזה יעשה לך טוב.‬
‫לכולנו.‬ ‫-לא שנאתי אותך.‬
‫לא באמת.‬
‫סתם הייתי עצוב.‬
‫אני יודעת.‬
‫טוב. צריך למהר.‬
‫אם תאחר שוב הבוקר, אני עלולה להתחרט.‬
‫קדימה! לך!‬
‫טוב, לך. רוץ!‬
‫אני נוסע לצרפת!‬
‫כן!‬
‫אני נוסע לצרפת!‬
‫אני נוסע לצרפת…‬
‫יש לך תכניות להיום?‬
‫בטח אלך למכון הכושר הבוקר,‬
‫ואעשה קניות אחר הצהריים.‬
‫אידיליה פרוורית.‬
‫באמת,‬
‫הדברים הפשוטים מנחמים.‬
‫כן.‬
‫אתקשר בהמשך.‬
‫הבית הוא של איזו חברה של ליסה,‬
‫או של אבא שלה,‬
‫או משהו.‬
‫בכל אופן, הם כנראה עשירים,‬ ‫כי יש שם בריכת שחייה וכאלה.‬
‫אז אתה מחבב אותה? את ליסה?‬
‫לא יודע עדיין.‬
‫לא ממש מכיר אותה.‬
‫אבל נראה שאבא מאושר.‬
‫טוב. שיהיה לך יום טוב.‬
‫ניפגש בשלוש.‬
‫רגע, מה תעשי בזמן שאהיה שם?‬
‫מה שיתחשק לי.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫היי.‬
‫שיט!‬
‫פאק!‬
‫סליחה. אני נורא מצטערת.‬
‫את צריכה עזרה?‬
‫תודה.‬ ‫-זה באשמתי. אני…‬
‫צעדתי בלי להסתכל.‬
‫זאת את.‬
‫סליחה, אני לא חושבת שאנחנו מכירות.‬
‫לא.‬
‫לא, לא הכרנו.‬
‫סליחה, אני…‬
‫עובדת אצל בעלך. שלושה ימים בשבוע.‬
‫לא היום.‬
‫בכל אופן, זה…‬
‫ראיתי את התמונה שלך על השולחן שלו.‬
‫את עובדת עם דייויד?‬
‫הרגע ליוויתי אותו לשם.‬
‫התחשק לי לטייל הבוקר.‬
‫עולם קטן.‬ ‫-כן…‬
‫אני אדל.‬
‫לואיז.‬
‫את בטוחה שאת בסדר?‬
‫טוב, כדאי שאלך.‬
‫לואיז…‬
‫בא לך לשבת לקפה אולי?‬
‫כלומר, אם יש לך זמן.‬
‫אני חדשה כאן, ו…‬
‫לא ממש מכירה את האזור, אז…‬
‫בבקשה?‬
‫כפיצוי על זה שהפלת אותי?‬
‫בטח.‬
‫כן.‬ ‫-תובילי את.‬
‫אבוא בעקבותייך.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬