Han skapar ett virus som kommer att slakta vårt folk.
Du kan hindra det från att ske.
Hur då?
Du måste döda honom.
Hon har en del samma mutationer...
...som utomjordingarna.
Det känns som om de är inuti mitt huvud.
Jag letar efter nån.
Professor Bill Ward.
Det här avbryter graviditeten under de första tio veckorna.
-Har du berättat för Nathan? -Nej.
Det är bättre om han aldrig får veta.
Nej!
Kom.
Det här är byggnaden.
Hur hittar vi den här professor Bill Ward?
Vi får anta att han är nån sorts vetenskapsman. Vi börjar här.
Du sa att om du hade en levande utomjording
kunde du börja testa viruset.
Det verkar som om vi har en.
Jag är ledsen.
Vad är det för fel på mig?
Jag vet inte.
Kanske du ådrog dig nåt på skeppet.
Jag tittar till dig senare. Okej?
Vi vill bara träffa henne.
-Jag är ledsen. Det är inte möjligt. -Hon är vår dotter.
Herregud, några minuter. Det är allt vi ber om.
Bill, hon vägrar låta oss träffa Emily.
Det kan vara bäst, tills vi listat ut vad som pågår.
-Har du träffat henne? -Ja.
-Hur mår hon? -Hon är okej.
Vad ska du göra med henne?
Vi håller kvar henne tills vi är säkra på att hon inte är ett hot.
Vi åker. Vi tar bort henne.
Ni kommer aldrig att se oss igen. Jag svär vid Gud.
-Jag är ledsen. Det är inget alternativ. -Varför? Låt oss bara ta henne.
Hon försökte döda mig.
-Varför skulle hon göra det? -Jag vet inte.
-Nån form av hjärntvätt kanske. -Vi vet inte vad de gjorde med henne.
Det är lika mycket för hennes egen skull som nån annans.
-Jag vill bara träffa henne. Snälla. -Jag är ledsen.
Du har ingen aning om vad det innebär att vara förälder.
Jag försöker hålla dig och din familj vid liv.
Låt oss bara räkna ut vad som är bäst för Emily.
Jag ska ta hand om henne. Jag lovar.
Har viruset börjat verka än?
Hon börjar bli sjuk. Det börjar fungera.
Hur snart vet vi det med säkerhet?
När hennes organ börjar stängas av.
Hon kommer att behöva insulin.
Jag skickar ut Alex för att försöka hitta lite.
Okej.
-Var hittade du den här? -I foajén.
Tack.
Hon har inte sagt nåt om översten.
Ja.
Det är så här hon hanterar saker.
Hon jobbar.
Det var likadant när våra föräldrar dog. Hon begravde sig i böcker.
Och du?
Vad gjorde du?
Jag hade sönder saker och slog folk.
När jag blev äldre
hade jag en massa sex och tog droger.
Ja.
Vad ska du göra nu när du har förlorat Theo?
Jag kommer inte att bli den personen igen.
APOTEK
Kariem, håll koll på utgången.
Håll utkik.
Vänta här.
Kolla i skåpen efter insulin.
Scarlet?
Hittade du det?
Vadå?
-Vi har förlorat nån. -Vem?
En flicka. Scarlet.
De tog henne.
-Varför tog de henne? -Jag vet inte.
Hur mår Emily?
Medvetslös till och från, blir svagare hela tiden.
Kommer insulinet att göra henne bättre?
Vi måste se hur viruset fortskrider innan vi ger det till henne.
Vi måste låta henne bli riktigt sjuk.
Jag vet att det här är svårt för dig.
Jag var tvungen att se in i Sarahs ögon
och ljuga om vad jag gör med hennes dotter.
Viruset är vår enda chans att besegra dem.
Jag kan hota dig med pistol och tvinga dig att göra det.
-Och sen kan du skylla på mig. -Hur gammal är du?
-28. -Jösses.
Du behöver inte hota mig med pistol.
Du kanske ska ta en paus?
Jag mår bra.
Du mår så inte bra.
Catherine.
-Sluta. -Varför?
Det är okej att vara upprörd och gråta.
Varför är alla så besatta av att gråta?
Som att sitta och gråta hela tiden
skulle göra dig till en bättre person.
Det leder inte till nåt.
Du gråter om du vill.
Okej.
Sophia.
Jag hittade honom.
Han är professor i neurogenetik på University of London.
Gör inte så mot mig.
Vi beger oss mot Lyon...
...sen Dijon, norrut till Troyes...
...Reims, Arras...
...sen till Calais.
När vi är genom kanaltunneln,
är det ungefär hundra kilometer till London.
Du kan väl inte vara säker på att han ens lever?
Killen vid observatoriet sa att han levde.
Han sa att han måste vara vid liv.
Vill du riskera våra liv enligt vad en halvdöd utomjording säger?
Varför skulle han ljuga?
Han kanske inte ljög. Han kanske bara har fel.
Han kanske var helt galen. Du vet inte.
Jag trodde på honom.
Det är hundratals kilometer. Det är för farligt.
Tror du att det är säkert här?
De kom till observatoriet och dödade alla.
De dödade dem.
Catherine.
Han sa att vi kunde förändra allt. Att det inte var för sent...
Vad betyder det ens?
Jag vet inte.
Jag tror att svaren finns här.
Det här är galet.
Vad vill du göra? Du är så smart.
Kanske du vill gå runt med ditt gevär och skjuta dem
tills du inte har några kulor kvar och sen dödar de oss.
Det är en bra plan, geniet.
Jag vill skydda dig och Sophia.
Kanske det bästa sättet att göra det är att åka till London...
...hitta den här killen och faktiskt försöka göra nåt!
Du är för dum för att se det!
Hon behöver det här.
Vill du riskera ditt liv för att hon behöver det här?
Kanske.
Det är bättre än att riskera sitt liv för ingenting.
Han skapar ett virus som slaktar vårt folk.
Virus.
Du smittade mig.
-Du kommer att döda dem. -De kommer att utplåna oss.
Det här är vår enda möjlighet att besegra dem.
Hon hade inte velat att du skulle skada mig.
Helen är död.
Och du gjorde inget för att stoppa det.
Jag försökte.
-Det kommer inte få tillbaka henne. -Tror du inte att jag vet det?
-Jag gav henne ett löfte. -Du vet att det är fel.
Du försökte döda mig.
Varför kliver du inte ner från dina höga hästar?
Okej. Vi tar oss till London...
...och försöker hitta den här professorn.
Verkligen?
Ja.
Tack.
Du är inte den enda som sörjer.
Du behöver inte vara en bitch.
Ge mig ryggsäcken!
Jag är ledsen.
Det är en bil.
Stanna här.
Helvete.
Öppna dörren!
Kom igen.
Är han död?
Håll den här.
Sjukvårdare.
Andas bara.
Vart förde de dig?
-Bill. -Hur är det med honom?
De ville veta om han fortfarande levde.
-Varför? -Jag vet inte.
Min mage...
Det är okej.
-Vad är det där? -De drogade mig.
Okej.
Jag vet.
Det är nåt där inne.
-Vad är det? -Vi måste skära upp dig.
Vadå? Nej.
-Sax. -Nej, snälla. Nej. Jag vill inte dö.
-Nej. Snälla. -Det är okej.
Det är ingen fara.
Jag vet.
Det är ingen fara. Jag vet.
-Sluta. Nej. Sluta, snälla. -Du är okej.
Det är nåt slags metalliskt föremål.
Helvete.
Bill.
Viruset.
Det är i labbet.
Emily.
Vart ska du?
Öppna.
Kom.
Det är ingen fara, vi har dig. Kom.
Herregud...
-Kom igen. -Den här vägen.
Emily?
-Är hon okej? -Jag vet inte.
Framåt.
-Hittade du Bill Ward? -Vi kollade alla kroppar.
Han måste ha rymt.
-Och Emily? -Nej.
Är du okej?
Vad är det för fel?
De dödade...
...den enda man jag nånsin älskat.
Jag vet inte hur jag ska känna mig...
Jag vet inte vad jag ska göra...
Det känns som om du vill att världen ska gå under.
Vad kan jag göra?
Ingenting.
Allt du kan göra är att gråta.
Är hon okej? Är du okej?
-Em? -Jag fryser verkligen.
-Fryser. -Vad är det för fel?
Berätta för dem.
Berätta vad du gjorde med mig.
Vad pratar hon om?
-Berätta för dem. -Vad har du gjort?
Sarah...
Emily delar några genetiska mutationer med dem.
Jag behövde en levande patient.
-För vad? -Att utveckla ett virus.
-Ett biologiskt vapen. -Gjorde du henne sjuk?
-Din sjuka jävel... -Hur kunde du göra det?
Jag hade inget val. De kommer att utplåna oss.
Jag var tvungen att göra nåt. Jag gjorde det för din skull.
Jag gjorde det för Tom. Jag gjorde det för alla.
Dra åt helvete, Bill!
-Mamma, gör det inte. -Du experimenterade på min dotter.
Du förstår inte, Sarah. Jag var tvungen att göra nåt.
Jag litade på dig.
-Sarah. -Jag trodde du var min vän.
-Kom igen, skjut honom. Kom igen. -Sarah.
Hur skulle du känna om nån hade gjort så mot Helen?
-Eller Dan? -De skulle åtminstone ännu vara vid liv.
Sarah.
Det här är insulin.
Det gör henne bättre.
Om du nånsin rör min dotter igen, kommer jag att döda dig.
Är du okej?
Du ska vara nån annanstans.
Tack.
Vi hittade dig i din bil.
Du skulle ha lämnat mig.
Har du förlorat folk?
Hela min familj...
Mina döttrar var i Lille under attacken.
De kom aldrig hem.
Min fru blev dödad för tre månader sen.
De där sakerna.
Min son dog förra veckan.
De som ser ut som oss...
Vi trodde att de var mänskliga. Vi visste inte.
De sköt honom.
Jag är ledsen.
Det verkade inte finnas nån mening med att fortsätta.
Det är okej. De är med mig.
Det här är min syster, Sophia. Och det här är Nathan. Victor.
-Hej. -Hej.
Hej.
Vill ni ha lite vin?
Ja, tack.
Är du okej?
Har du gråtit?
Så du frågade honom?
Vadå?
Om vi kan ta hans bil?
Sophia.
Hur fick du den att funka?
Gamla bilar har färre elektriska kretsar. De kan repareras.
Vi måste till London.
Vad finns i London?
Han.
Hittade några lampor.
-Var är Sacha? -Han är med Emily. Hej.
Vad är det mellan dem?
Jag har hört att varelserna inte skadar henne. Precis som de inte skadar Sacha.
-Varför är det bara de? -Jag vet inte.
Det som jag ser,
ser du också det?
Jag trodde att jag höll på att bli galen.
Det kanske vi båda är.
Hela tiden vi letade, visste jag att jag var tvungen att hitta dig.
När jag såg dig, kunde jag inte tro att det var du.
Hej.
Du kan väl gå och hjälpa din mamma,
se om du kan hitta nåt att göra sängar av?
Jag vill stanna hos henne.
Din mamma blir nog glad om du hjälper henne.
Gå du. Jag fixar det här.
Hur mår du?
Bättre.
Det är lite snacks. Choklad, chips.
Är det nån där ute?
Kan nån höra mig?
Här är lite mat.
Jag ska se om jag kan hitta nåt smärtstillande medel.
Vi förlorade viruset.
Det är i Emily. Det finns i hennes blod.
Vi kan fortfarande besegra dem.
Kan du inte heller sova?
Varför händer det här oss?
Jag vet inte.
Jag är glad att du är här.
Det får mig att må bättre.
-Det låter nog dumt. -Nej.
Emily, det känns som om jag känner dig.
Det är så konstigt.
-Skrämmer det dig? -Nej.
Ingen annan förstår.
Vi har varandra nu.
Du kan ta min bil.
Du borde följa med oss.
Jag tror att jag stannar.
Så att du kan blåsa ut din hjärna med ett hagelgevär?
Är du religiös?
Nej.
Jag hade en tro.
Jag trodde att det fanns en gud.
Även när min familj dog bad jag.
Jag bad...
...tills det inte fanns nån kvar att be för.
Vilken typ av gud skulle låta detta hända?
Du frågar fel person.
Jag är vetenskapsman.
Men nu riskerar du ditt liv för att åka till London,
av skäl som du inte fullt ut förstår...
...för att en man sa att han trodde på nåt?
Det är en handling av tro.
Vi kanske alla behöver lite tro nu.
Följ med oss.
Det här kanske är en del av Guds plan.
Du tror inte på det.
Du vill bara inte att jag tar livet av mig.
Sant.
Jag tror att det är en ganska bra anledning.
Följ med oss.
Snälla.
Jag är så ledsen för Theo.
Hur du var med honom. Det gjorde mig så stolt.
Kommer han, eller vad?
Han kanske bara sa att han skulle komma
så vi skulle vänta här ute medan han avslutade det han påbörjade.
Tack.
Gillar du musik?
Hon hatar musik.
Jag hatar inte musik.
Du lyssnade aldrig på musik.
Det betyder inte att jag hatar musik.
Då är det här till dig.
Översättning: Mattias Backström