Vi har upptäckt spår av utomjordiskt liv.
Varför upptäcker vi det nu?
De kanske letade efter oss.
Emily, vad gör du?
Följ med mig, annars dör du.
-Alla är döda, eller hur? -Mår ni bra?
Du har sett efter dem allihop.
-Vad fan är det? -Ingen aning.
-Det var inte meningen att skrämmas. -Jag har återfått synen.
Men inte som innan. Den är annorlunda.
Vart ska du?
Jag ska hitta ett sätt att döda dem.
Hur fan kan de veta så mycket om oss?
Det här är min son Sacha.
Allt du kan berätta är till hjälp.
Du känner vad de känner.
Du är den enda de inte vill ha. Varför?
Nej.
Jag måste gå till dem.
Jag måste ta reda på varför det här händer mig.
Jag måste få veta.
-Vad gör du? -Jag måste få veta.
Du är mänsklig.
Varför har du samma tatuering som jag?
Berätta. Berätta!
SEX MÅNADER SENARE
Varför hittar vi dem i floder?
Det kanske är så de gör med sina döda.
Vi har hört att de har hittat dem i sjöar och kanaler.
Det är så konstigt. De ser precis ut som oss.
De är som vi. De är mänskliga. Fråga mig bara inte hur det är möjligt.
Vad är det för fel på dem?
De har unika mutationer i DNA:t. Det verkar påverka allihop.
Det är som om de är syskon.
Kanske de som vi har hittat är från samma familj.
Tja, vad som än orsakade mutationerna är en svaghet. Vi kan utnyttja dem.
Det biologiska vapnet ni utvecklar.
Det är vad som sägs.
Bill Ward kommer att döda alla utomjordingar.
-Ska du det? -Jag försöker.
Vad tror du om morgondagen?
Tja, vi får åtminstone döda några av dem.
Det är bättre än att se mina vänner dö.
-Följer du med oss? -Med mina knän? Då får ni bära mig.
Tom, jag ville bara berätta hur stolt jag är över dig.
Och jag vet att om din pappa var här, så hade han också varit stolt.
Imorgon kommer enheterna samtidigt attackera fartyg
vid London Bridge, Vauxhall och Hackney.
Vårt mål är i hamnen i Limehouse.
De har attackerat oss regelbundet i flera månader.
För två veckor sen slutade de. Vi vet inte varför.
Med tanke på allt vi lärt oss om dem,
kan det här vara vår sista chans.
Ni har alla förlorat folk. Det är dags för hämnd.
Bill informerar er om vad ni kan förvänta er att hitta på fartyget.
Tja, jag har...
Jag har utfört obduktioner
på kropparna vi har tagit från floden.
Och det vi lärde oss är att de lider av
genetiska mutationer som resulterar i multiorgansvikt.
Det är därför de är så beroende av varelserna.
Utan dem är de hjälplösa.
Och med tanke på omfattningen av deras fysiska förfall,
tror vi att ni kommer att stöta på minimalt motstånd.
De har också tagit mänskliga bebisar och foster.
Och teorin är att de använder embryonala stamceller
för att odla nya organ.
Vi tror att de försöker bota sig själva.
Micah.
Vi ska inte skada dig. Vi vill bara prata.
Micah, snälla, du behöver inte göra så här.
Micah!
Jag hörde om en kille.
Han överlevde attacken
och slåss för sitt liv i fem månader.
Han når en armébas. Allt går bra.
Ett par timmar senare, faller han ner död.
-Vet du vad som dödade honom? -Vadå?
-Dödades han av en jordnöt? -Den stackars jäveln var allergisk.
Vilken otur, va?
Folk tror att attackerna på skeppen kommer att förändra nåt.
Folk är rädda. De vill bara tro att saker och ting kommer att bli bättre.
Det betyder inte att de gör det.
Glaset är alltid halvtomt för dig, eller hur?
Vilket glas?
Vi ser fortfarande strömkrusningar.
De ligger konstant runt 1,736 gigahertz.
Vi har hittat källan.
Var är den?
30 AU från jorden. Det är bortom vårt systems gränser.
Det är ologiskt. Det finns inget där.
Kan det ha nåt att göra med den ursprungliga attacken?
Jag förstår inte hur. Den skedde för över sex månader sen.
Theo frågade mig om vi skulle gifta oss.
Allvarligt?
Han är väldigt beskyddande mot dig.
Då borde du vara snäll mot mig, annars spöar han dig.
Jag måste gå.
Kom igen!
Säg till folket i Limehouse att vi är på plats.
Vi har tre personer som kommer från söder.
Du måste hindra dem innan de når skeppet.
Jag tror att hundar har ätit på dem.
Herregud, så vidrigt.
Det är som att äta en hamburgare.
Att äta en människa är inte samma sak som en hamburgare.
För en hund är det det.
Sacha?
-De är nära. -Okej, vi går tillbaka.
Ni vill verkligen inte gå ditåt.
-Varför inte? -Det finns ett utomjordiskt skepp där.
Vi ska precis attackera det.
-Är du soldat? -Grafisk designer.
-Ta er till tionde våningen. -Okej, tack.
-Lycka till. -Tack.
Är ni på väg nånstans?
Hej. Ja, vi hörde talas om en grupp överlevande i Vauxhall.
-Ni hittade oss. -Jag letar efter min familj.
Jag tänkte att de kanske var med er. Har du sett dem...
Nej, de är inte med oss. När såg du dem senast?
Före attacken.
Ni kom precis i tid. Här. Kom och ta en titt.
Här. Du kan se det där nere.
Och varelserna?
Sändaren blockerar deras anslutning till Quantum-nät-grejen.
Det gör dem hjärndöda. De blir lätta måltavlor.
Alla har rapporterat in. De intar sina ställningar.
-Vi måste aktivera sändaren. -Vi går alla på samma gång.
Helvete.
Framåt.
Vart tog de vägen?
Vi får rapporter om att skeppen är övergivna.
-Vad är det som händer? -De är inte här. De är borta.
Jag ser en. Jag ser en.
-Ska jag skjuta den? -Vänta.
Det är min syster.
-Emily? -Kom igen. Kom igen.
Vad är det som händer?
Det är en fälla. Vi är under attack.
Alex?
Herregud.
De måste ha botat sig själva.
Herregud!
Gör nåt!
-Vad hände? -Det var de som ser ut som oss.
-Vad menar du? -De väntade på oss.
De botade sig själva.
Hur är det på andra håll? Zoe, vad är det som händer?
Jag vet inte. Vi tappade kontakten med de andra enheterna.
Hjälp till här.
-Mamma? -Tom?
Jag var så rädd.
Vi har hittat Em.
Hon var på skeppet.
Emily?
-Emily. -Hej, mamma.
Jag trodde att jag hade förlorat dig.
-Jag leder som fan. -Så säger man inte.
Visst, nolla.
Nathan, vad är det som pågår?
Vi hittade honom i snön.
Ta honom till Greta.
Sök igenom hans väska.
-Han har blivit skjuten. -Kommer han att överleva?
Han är hypotermisk. Ta av hans kläder.
Han är en av dem.
Jag trodde att de skulle vara lamslagna.
-Gick han hit? -Hallå. Varför är du här?
Hallå. Varför är du här?
Jag letar efter nån.
Professor Bill Ward.
Är han här?
Jag måste hitta honom.
Alla tittar på mig. Jag vet inte vad jag ska säga till dem.
Vad ska vi göra?
Zoe, vad ska vi göra?
Tja, sändaren kommer inte att skydda oss längre.
-De kommer leta efter oss. -Herregud.
-Så vi borde gå. -Vart då?
De hittar oss och dödar oss. Det gör de alltid.
-Så vi borde stanna? -Jag vet inte.
Vi måste göra nåt.
Enda skälet till att jag bestämmer är för att alla andra är döda.
Människorna där ute är beroende av dig.
Så sluta tycka synd om dig själv och kom på en plan.
Jag bad inte om det här.
Ingen av oss bad om det. Men vi är här.
Vi kan inte flytta de sårade, så vi måste väl stanna.
Okej.
Flickan de hittade på skeppet. Känner du henne?
Emily.
-Varför höll de henne vid liv? -Jag vet inte.
Hon var blind förut.
Men efter attacken, återfick hon synen.
Jag tror att hon är kopplad till deras Quantum-nät.
Hur kan hon vara det?
Jag vet inte. Vi kan bara gissa.
Hon har samma tatuering som dem.
Den gjordes innan de kom hit.
Det kan inte vara en tillfällighet.
Jag vet inte vad det är.
Det är ingen fara.
Var är mamma?
Hon var här. Hon behövdes på sjukhuset.
Vill du ha lite vatten?
Jag trodde inte mina ögon när jag såg dig.
Jag borde aldrig ha låtit dig gå ombord på skeppet.
-Det är inte ditt fel. -Jag trodde du var borta för alltid.
Har du varit med dem hela tiden?
Vad menar du?
Du har varit borta i månader.
Vad har de gjort med dig?
Emily?
Jag minns inte.
Jag såg Bill.
Han är här. Han är okej.
Jag lovade att hämta din mamma när du vaknade. Går det bra?
Du får inte ge upp.
Du säger att Emily fortfarande lever.
-Jag vill tro dig. -Det borde du.
För att du känner det?
-Litar du fortfarande inte på mig? -Få lite sömn.
Jag lät honom övertyga mig för jag ville tro på det.
Vi lever bara tack vare Sacha.
Vi kanske ska försöka tro på honom.
Det är stålet i kärnan av byggnaderna.
Det expanderar och drar ihop sig med temperaturförändringar.
Ja.
Jag misstänkte det.
Jag undrade vad det var.
Det finns en karta på bordet.
Jag har markerat platsen för en grupp i Mile End.
Din familj kanske är där.
Tack.
Vad tänker du göra?
Folk pratade som om det skulle bli D-dagen.
Det skulle förändra allt.
Det är över. De vann.
Ja.
Ja. Vi kan inte tänka så...
Jo, man måste veta när man är slagen, och de slog oss.
Jag är så trött.
Jag vill bara att det ska ta slut.
Ja. Jag vet vad du menar.
Hoppas du hittar din familj.
Han är vid medvetande.
Hallå. Varför kom du hit?
-Varför kom du hit? -Källan till musiken.
Musiken vi skickade ut i rymden. Spårade ni signalen?
Vet ditt folk att vi är här?
-Nej. -Vem sköt dig?
Min bror.
Du sa att du sökte efter den här mannen. Professor Ward. Vem är han?
Han är ansvarig för vårt lidande.
-Vi kan ändra på det. -Vad menar du?
Det är inte för sent.
Vad är det för ekvationer? Kan du förklara dem?
Det är en formel.
Det mäter vridningen inom monopolen.
Ett magnetiskt monopol?
Kan ni upptäcka dem? Har ni sett dem?
De finns i universums natur.
Hallå.
-Kan du återuppliva honom? -Hans sår är infekterat.
Vi kan ge honom antibiotika. men det är det sista vi har.
Det kanske inte ens fungerar.
Gör vad du kan, men vi behåller antibiotikan till vårt eget folk.
Vi borde ge honom antibiotikan.
Vi måste förstå vad han pratar om.
Och om vi behöver dem för att behandla nån annan?
Det här kanske är viktigare.
Viktigare än de andra människornas liv här?
Tänk om din syster är skadad.
Är det viktigare än hennes liv?
Nej.
Okej.
Då ger vi honom inte antibiotikan.
Hur galet är inte det?
Det måste kännas konstigt att träffa henne igen.
Vad menar du?
För efter det som hände med Helen...
Jag är bara glad att hon lever.
Hon var på skeppet med dem i månader.
Vad gjorde de med henne?
Vad är det här?
Den tillhör den utomjordiska killen. Jag tror att det är hans dagbok.
Har de dagböcker?
Vad är allt det där?
De är kvantmekanik.
Det här är Planck-konstanten.
Jag tror att detta representerar våg-partikeldualitet.
Resten förstår jag inte.
Hans handstil är till och med värre än din.
Vem är Bill Ward?
Jag vet inte.
Han sa att han letade efter honom.
Professor Bill Ward
Det här biologiska vapnet som du jobbar på,
hur snart kan det vara klart?
Jag har redan identifierat DNA-strängarna.
Jag kan infektera dem, men jag måste köra några prövningar.
Om vi släpper det innan vi är säkra, kan det infektera oss precis som dem.
Det är så få av oss kvar.
Vi har slut på alternativ. Vi kanske måste ta risken.
Ja, men om vi släpper det innan det är klart kan det utplåna oss.
Där är hon.
Hej, Emily.
Hur är det med dig? Vi har varit så oroliga för dig.
-Det här är Zoe. -Hej.
Vi vill prata med dig om vad som hände
när du var ombord på skeppet.
Allt du kan berätta för oss skulle vara till stor hjälp.
Varför kom de till jorden? Varför är de här?
Jag vet inte.
Vet du varför du har samma tatuering som dem?
Nej.
-Varför försöker de döda oss? -Jag vet inte.
Det måste finnas nåt som du kan berätta för oss. Vad som helst.
-Jag är jättetrött. -Torterade de dig?
-Nej. -Varför tog de dig?
Ville de ha nåt av dig?
Emily?
Jag kan inte hjälpa er. Jag är ledsen.
De behåller henne så lång tid, och sen släpper de henne bara?
Varför skulle de göra det?
Du är mänsklig.
Det här är vårt hem.
-Snälla, låt mig gå. -Vi ska inte skada dig.
Du kom till oss av en anledning.
-Du är en av oss. -Nej.
-Nej. Jag kan inte vara det. -Du vet att det är sant.
Du har känt det från stunden vi anlände till Jorden.
Du delar våra gener. Du känner vad vi känner.
Varför håller ni kvar mig här?
Du känner en man. Bill Ward.
Han skapar ett virus som ska slakta vårt folk.
Du kan stoppa det från att hända.
Hur?
Du måste döda honom.
Översättning: Mattias Backström