Vi har funnet tegn på utenomjordisk liv.
Hvorfor finner vi dette nå?
Kanskje de lette etter oss.
Emily, hva er det du gjør?
Bli med meg, ellers dør du.
-Alle er døde, ikke sant? -Går det bra med dere?
Du har tatt deg av alle sammen.
-Hva er det? -Jeg aner ikke.
-Jeg mente ikke å skremme deg. -Synet mitt har kommet tilbake.
Det er ikke som synet mitt var før. Det er annerledes.
Hvor skal du?
Jeg prøver å finne en måte å drepe dem på.
Hvordan vet de så mye om oss?
Dette er sønnen min, Sacha.
Alt du kan fortelle, hjelper.
Du føler det de føler.
Du er den eneste de ikke vil ha. Hvorfor?
Nei.
Jeg må gå til dem.
Bare sånn kan jeg finne ut hvorfor dette skjer med meg.
Jeg må vite det.
-Hva er det du gjør? -Jeg må vite.
Du er menneskelig.
Hvorfor har du samme tatovering som meg?
Si det.
SEKS MÅNEDER SENERE
Hvorfor finner vi dem stadig i elver?
Kanskje det er det de gjør med sine døde.
Vi har hørt at de har funnet dem i innsjøer og kanaler.
Det er så rart. De ser akkurat ut som oss.
De er oss. De er menneskelige. Bare ikke spør hvordan det er mulig.
Hva er galt med dem?
De har unike mutasjoner i sitt DNA. Det ser ut til å påvirke dem alle.
Det er som om de er søsken.
Kanskje de vi har funnet, er fra samme familie.
Hva som enn forårsaket mutasjonene, er en svakhet. Vi kan utnytte dem.
Det biologiske våpenet du utvikler.
Det er det de sier.
Bill Ward kommer til å drepe alle romvesenene.
-Skal du? -Jeg prøver.
Hva tenker du om i morgen?
Vi får i hvert fall drepe noen av dem.
Det er bedre enn å se vennene mine dø.
-Blir du med oss? -Med mine knær? Da må du bære meg.
Jeg ville bare si hvor stolt jeg er av deg, Tom.
Og jeg vet at om faren din var her, ville han vært stolt av deg også.
I morgen angriper enheter skip samtidig
i London Bridge, Vauxhall og Hackney.
Målet vårt er på havna i Limehouse.
De har angrepet oss kontinuerlig i flere måneder.
For to uker siden stoppet de. Vi er ikke sikre på hvorfor.
Med tanke på alt vi har lært om dem,
kan dette være vår siste sjanse.
Dere har alle mistet folk. Det er tid for hevn.
Bill brifer dere om hva dere kan forvente å finne om bord på skipet.
Jeg har...
Jeg har obdusert
likene vi har tatt fra elva.
Vi fant ut at de lider av
lammende genetiske mutasjoner som resulterer i flerorgansvikt.
Det er derfor de er så avhengige av skapningene.
For uten dem er de hjelpeløse.
Og med tanke på den omfattende fysiske nedbrytingen deres,
tror vi dere får svært liten motstand.
De har også tatt menneskebarn og fostre.
Teorien er at de bruker fosterstamceller
til å dyrke nye organer.
Vi tror de prøver å kurere seg selv.
Micah.
Vi skal ikke gjøre deg noe. Vi vil bare snakke.
Micah, vær så snill, du trenger ikke å gjøre dette.
Micah!
Ja, jeg hørte om denne fyren.
Han overlever angrepet
og tilbringer de neste fem månedene med å kjempe for livet.
Kommer seg til en militærbase. Gode greier.
Et par timer senere faller han død om.
-Vet du hva som drepte ham? -Nei?
-Ble han drept av en peanøtt? -Stakkaren var allergisk.
Er det uflaks, eller hva?
Folk snakker som om angrepene på disse skipene vil forandre noe.
Folk er redde. Vil bare tro at det skal bli bedre.
Det betyr ikke at det blir det.
Glasset er alltid halvtomt for deg, ikke sant?
Hva er dette glasset?
Vi merker fremdeles pulseringene.
De er konsekvente på ett-komma-sju-tre-seks gigahertz.
Vi fant kilden.
Hvor er den?
Tretti AU fra jorden. Det er utenfor randen av vårt system.
Det gir ingen mening. Det er ikke noe der.
Kan det ha noe å gjøre med det opprinnelige angrepet?
Vet ikke hvordan. Angrepet var for over seks måneder siden.
Theo spurte meg om vi skulle gifte oss.
Seriøst?
Han er veldig omsorgsfull.
Da burde du være snill mot meg, ellers banker han deg opp.
Jeg må gå.
Seriøst!
Si til folka på Limehouse at vi er i posisjon.
Tre personer nærmer seg fra sør.
Stopp dem før de når skipet.
Jeg tror hunder har spist dem.
Herregud, så ekkelt.
Det er ikke annerledes enn å spise en burger.
Det er ikke det samme å spise en person som en burger.
For en hund er det det.
Sacha?
-De er nær. -Greit, vi går tilbake.
Dere bør ikke gå den veien.
-Hvorfor ikke? -Det er et romvesenskip.
Vi skal til å angripe det.
-Er du soldat? -Grafisk designer.
-Gå til tiende etasje. -Takk.
-Lykke til. -Takk.
Skal dere noe sted?
Hei. Ja. vi hørte om en gruppe overlevende i Vauxhall.
-Dere fant oss. -Jeg leter etter familien min.
Jeg tenkte de var hos dere. Har du sett dem?
Nei, de er ikke hos oss. Når så du dem sist?
Før angrepet.
Du kom i rett tid. Her. Kom og ta en titt.
Her. Du kan se det der nede.
Hva med skapningene?
Den senderen blokkerer forbindelsen til Kvantenettverket.
Gjør dem hjernedøde. Som å skyte fisk i en tønne.
Alle har sjekket inn. De går inn i posisjon.
-Vi må aktivere senderen. -Alle går samtidig.
Pokker.
Gå.
Hvor ble de av?
Vi får rapporter om at skipene er forlatte.
-Hva skjer? -De er ikke her. De er borte.
Jeg har en.
-Skal jeg skyte den? -Vent.
Det er søsteren min.
-Emily? -Vi går. Kom an.
Hva er det som skjer?
Det er en felle. Vi angripes.
Alex?
Herregud.
De må ha kurert seg selv.
Herregud.
Gjør noe.
-Hva skjedde? -Det var de som ser ut som oss.
-Hva mener du? -De ventet på oss.
De kurerte faen meg seg selv.
Hva med alle andre steder? Zoe, hva er det som skjer?
Jeg vet ikke. Vi mistet kontakten med de andre enhetene.
Noen må hjelpe.
-Mamma? -Tom?
Jeg var så redd.
Vi fant Em.
Hun var på skipet.
Emily?
-Emily. -Hei, mamma.
Jeg trodde jeg hadde mistet deg.
-Jeg slår deg sønder og sammen. -Du sier ikke det.
Samma det, taper.
Nathan, hva er det som foregår?
Vi fant ham i snøen.
Ta ham med til Greta.
Gå gjennom sekken hans.
-Han er skutt. -Overlever han?
Han er hypotermisk. Få av ham klærne.
Han er en av dem.
Trodde de skulle være lammet.
-Gikk han opp hit? -Du. Hvorfor er du her?
Hvorfor er du her?
Jeg leter etter noen.
Professor Bill Ward.
Er han her?
Jeg må finne ham.
Alle ser på meg. Jeg vet ikke hva jeg skal si til dem.
Hva skal vi gjøre?
Zoe, hva skal vi gjøre?
Senderen beskytter oss ikke lenger.
-De kommer etter oss. -Herregud!
-Så vi bør dra. -Dra hvor?
De finner oss og dreper oss. Det gjør de alltid.
-Så vi bør bli? -Jeg vet ikke.
Vi må iallfall gjøre noe.
Den eneste grunnen til at jeg bestemmer, er at alle andre er døde.
De folkene der ute er avhengige av deg.
Så slutt å synes synd på deg selv og lag en plan.
Jeg ba ikke om dette.
Ingen av oss ba om det. Men vi er her.
Vi kan ikke flytte de sårede, så da må vi vel bare bli.
Ja vel.
Kjenner du jenta de fant på skipet?
Emily.
-Hvorfor holdt de henne i live? -Jeg vet ikke.
Hun var blind.
Men etter angrepet fikk hun synet tilbake.
Jeg tror hun er koblet til Kvantenettverket deres.
Hvordan er det mulig?
Jeg vet like lite som deg.
Hun har samme tatovering som dem, vet du.
Hun fikk den før de kom.
Det kan ikke være en tilfeldighet.
Jeg vet ikke hva det er.
Det er greit.
Hvor er mamma?
Hun var her, men trengtes på sykehuset.
Vil du ha litt vann?
Jeg kunne ikke tro det da jeg så deg.
Jeg burde aldri ha latt deg gå på det skipet.
-Det er ikke din feil. -Trodde jeg aldri fikk se deg igjen.
Var du hos dem hele tiden?
Hva mener du?
Du har vært borte i månedsvis.
Hva gjorde de med deg?
Emily?
Jeg husker ikke.
Jeg så Bill.
Han er her. Han har det bra.
Jeg lovte å hente moren din straks du våknet. Klarer du deg?
Du kan ikke gi opp.
Du sier stadig at Emily fortsatt er i live.
-Jeg vil tro deg. -Det bør du.
Fordi du føler det?
-Stoler du fortsatt ikke på meg? -Få deg litt søvn.
Jeg lot meg overbevise fordi jeg ville det skulle være sant.
Vi lever bare på grunn av Sacha.
Kanskje vi burde prøve å ha tro på ham.
Det er stålet i kjernen av bygningene.
Det utvides og trekker seg sammen etter temperaturendringene.
Ja.
Jeg tenkte meg det.
Jeg lurte på hva det var.
Det er et kart på bordet.
Jeg har markert plasseringen til en gruppe i Mile End.
Kanskje familien din er der.
Takk.
Takk skal du ha.
Hva skal du gjøre?
Folk snakket som om det skulle bli D-dagen.
Det skulle forandre alt.
Det er over. De vant.
Ja.
Vi kan ikke tenke slik...
Nei, du må vite når du er slått, og de slo oss.
Jeg er så sliten.
Jeg vil bare at det skal være over.
Ja, jeg vet hva du mener.
Jeg håper du finner familien din.
Han er våken.
Du. Hvorfor kom du hit?
-Hvorfor kom du hit? -Kilden til musikken.
Musikken vi sendte ut i rommet. Sporet du signalet?
Vet folket ditt at vi er her?
-Nei. -Hvem skjøt deg?
Broren min.
Du sa du lette etter denne mannen, professor Bill Ward. Hvem er han?
Han er ansvarlig for våre lidelser.
-Vi kan endre det. -Hva mener du?
Det er ikke for sent.
Hva er disse ligningene? Kan du forklare dem?
Det er en formel.
Den måler dreiningen innenfor monopolen.
En magnetisk monopol?
Kan du oppdage dem? Har du sett dem?
De er en del av naturen til alle gjenstander.
Du.
-Kan du gjenopplive ham? -Såret hans er infisert.
Vi kan gi ham antibiotika, men det er vår siste utvei.
Den virker kanskje ikke engang.
Gjør det du kan, men vi beholder antibiotikaen til våre egne.
Vi burde gi ham antibiotika.
Vi må forstå hva han snakker om.
Og hvis vi trenger den til å behandle noen andre?
Kanskje dette er viktigere.
Viktigere enn livet til de andre her?
Hva om søsteren din blir skadet?
Er det viktigere enn livet hennes?
Nei.
Greit.
Da gir vi ham ikke antibiotika.
Hvor sprøtt er det?
Må være rart for deg å se henne igjen.
Hva mener du?
Etter det som skjedde med Helen...
Jeg er bare glad hun lever.
Hun var på det skipet med dem i månedsvis.
Hva gjorde de med henne?
Hva er dette?
Den tilhører den fremmede fyren. Jeg tror det er dagboken hans.
Skriver de dagbøker?
Hva er alt det der?
Det er kvanteligninger.
Dette er Planck-konstanten.
Jeg tror dette representerer bølgepartikkel-dualitet.
Resten forstår jeg ikke.
Håndskriften hans er verre enn din.
Hvem er Bill Ward?
Jeg vet ikke.
Han sa han lette etter ham.
Dette biologiske våpenet som du jobber med,
hvor snart kan det være klart?
Jeg har allerede identifisert DNA-fibrene
jeg kan infisere dem med, men jeg må gjennomføre noen tester.
Om vi slipper det før vi er sikre, kan det smitte både oss og dem.
Det er så få av oss igjen.
Vi har ikke flere muligheter. Vi må kanskje ta sjansen.
Ja, men hvis vi slipper det før det er klart, kan det utslette oss.
Der er hun.
Hei, Emily.
Hvordan har du det? Alle var så bekymret for deg.
-Dette er Zoe. -Hei.
Vi vil gjerne snakke med deg om hva som skjedde
da du var på skipet.
Alt du kan fortelle oss er veldig nyttig.
Hvorfor kom de til jorda? Hvorfor er de her?
Jeg vet ikke.
Vet du hvorfor du har samme tatovering som dem?
Nei.
-Hvorfor prøver de å drepe oss? -Jeg vet ikke.
Det må være noe du kan fortelle oss. Hva som helst.
-Jeg er veldig trøtt. -Torturerte de deg?
-Nei. -Hvorfor tok de deg?
Ville de ha noe av deg?
Emily?
Jeg kan ikke hjelpe dere. Jeg er lei for det.
De holder henne så lenge og lar henne bare gå?
Hvorfor skulle de gjøre det?
Du er menneskelig.
Dette er vårt hjem.
-La meg gå, vær så snill. -Vi skal ikke gjøre deg noe.
Du kom til oss av en grunn.
-Du er en av oss. -Nei.
-Nei. Det er ikke mulig. -Du vet det er sant.
Du har følt det fra øyeblikket vi ankom på jorda.
Du deler genene våre. Du føler det vi føler.
Hvorfor holder dere meg her?
Du kjenner en mann. Bill Ward.
Han skaper et virus som vil utslette folket vårt.
Du kan hindre at det skjer.
Hvordan?
Du må drepe ham.
Oversatt av: Gry Viola Impelluso