Ні, ви не помиляєтесь.
Це дійсно клоун-убивця
намагається пробити мою голову цеглиною.
Як же я опинився в цій ситуації?
Щоб пояснити це, розпочну спочатку.
Ви бували у відпустці?
Ви грієтесь на сонці, насолоджуєтесь 12-ю пляшкою пива,
заради того щоб здобути власний шматочок раю,
переповнений купкою наркоманів.
Отже, я був у відпустці.
І в цьому винні кляті спритні діджеї, на зразок цього.
Давайте разом "ой-ой"!
Ці піропістолети - повна дурня. Знайди щось краще.
Це погана думка, босе.
Занадто великий тиск може спричинити...
Давай, хутко. Діджей Ремі не любить чекати.
Як скажете.
- Ми готові. - Саме час.
Хто готовий задати жару?
Ми відриваємось. За три, дві, одну...
Коли промоутер цього клятого діджея
вирішив викласти нагороду за його голову через конкурентів,
я був дуже радий зробити йому послугу.
Так, це брудна робота. Але, якщо ви забули,
я не проти забруднити руки за відповідну ціну.
І напевно всі згодні,
що деякі негідники заслуговують померти.
ТРІУМФ
Я мав залягти на дно, після того що трапилось у Лондоні.
Я схопив фальшивий паспорт, кілька кредиток
і вирушив до Гітроу, сів на перший же літак
і опинився на Мальті,
чудовому місці для заблукалої душі.
Мушу визнати, я розлютився, коли дізнався,
що цукерки «Мальтесерс» не з Мальти і навіть тут не продаються.
Це Мальта!
Дурня якась.
Але незважаючи на все, я люблю цей середньоземноморський острів.
Сонце сяє, пиво ллється річкою.
А Ближній Схід, Європа й Північну Африка зовсім недалеко,
і можна замочити когось у Дубаї,
й хутко повернутись додому.
ЗАВДАННЯ ВИКОНАНО ПРИЙНЯТИ ОПЛАТУ - СКАСУВАТИ
ОПЛАТА ПРОЙШЛА УСПІШНО - 42 ТИСЯЧІ ДОЛАРІВ
Я відчував, що це трапиться сьогодні.
Розпочнемо ж!
Господи. Це ж новий ОЛЕД телевізор!
Залишилось ще вісім серій "Кращого пекаря".
Ні.
Фламінго!
Господи, Сью-Лін,
я плачу, щоб ти лупцювала мене, а не розносила хату.
Ти лише поглянь на цей безлад.
Треба було раніше сказати своє стоп-слово.
Я ж не екстрасенс!
Ідіоте!
Це Сью-Лін.
Вона здається милою й невинною на перший погляд.
Але, як ви бачите, вона має проблеми з гнівом
та може болісно вжалити.
До того ж, вона бездоганно володіє бойовими мистецтвами.
Відчепись від мене.
Я зустрів її, коли вона працювала офіціанткою в місцевому барі.
Вона виросла на жорстоких вулицях Гонконгу
та була нащадком Вон Фейхуна.
Вона володіла безліччю бойових мистецтв.
Якщо вранці вона встане не з тієї ноги,
то може бути непередбачуваною.
Перепрошую, скільки тобі тут платять?
Хочеш підвищення?
Я не розумію кантонійською. Розмовляй англійською.
Покидьок!
Феллон, ти знаєш нашу умову. Кажи гучніше.
Я не зупинюсь, доки не почую "фламінго".
Ми домовились: не бити нижче поясу. Пам'ятаєш?
І що ти зробила? Мало не відірвала мені яйця.
А що ще ти зробила? Розбила кляту вазу.
Поглянь на телевізор. Ти з’їхала з глузду.
Захищайся, ідіоте. Ти маєш постійно захищатися.
Не чіпай мене.
Допоможи мені прибратися тут,
бо я сам не впораюсь.
Що? Сам прибирайся. Я тобі не покоївка!
Я прийшла не брудну білизну прибирати, а битися. Ось так.
Де мої гроші, білий?
Гаразд. Гідний бій.
Побачимось наступного тижня, добре?
Можливо. А може, й раніше. Хто знає. Бувай.
Скажу відверто.
Я не міг спокійно спати, після того що сталося в Англії з друзями.
Іноді мені здається, що це щотижневе лупцювання Сью-Лін
не лише тренування, а й розплата
за всю провину, що я відчуваю.
Забирайся геть з мого бару.
Що було, то було. Мені краще бути одному.
Відтепер я завжди буду один.
Ні друзів, ні птахів, ні батьківського образу роздратованого вбивці.
Ніхто не зрадить та не зупинить мене.
- Геть звідси. - Відпустіть.
- Хапайте за ноги. - Не чіпайте мене.
Фреде?
Я засмажу вас. Дідько.
Не варто було дратувати цих хлопців, Фреде.
Майк? Що ти тут робиш?
- Ти маєш рацію. - Ходімо.
Їм пощастило, що ти з’явився. А то б я розібрався з тими двома.
Так, не сумніваюсь.
Що ти забув на Мальті?
Підпалюєш людей?
Ти помітив мій маленький хитрий винахід?
- Так, непогано. - Я підсмажив того недоумка.
А двоє інших почали лупцювати тебе.
Дуже круто. Отже, що ти тут робиш?
Розпускаєш руки з пташками?
Ні. Я шукав декого.
Шукав декого? Ти шукав мене?
Тебе Біг Рей надіслав?
Ні, я й гадки не мав, що ти тут.
Не бреши мені, Фреде.
Я більше не розмовляю з Біг Реєм. Ніхто не розмовляє. Ти не чув?
- Що чув? - Рей втратив "Оазис".
Нас ніхто не хотів наймати, після того як ти вбив Мільтона й інших.
Ти не повіриш, але люди уникають фірму, яка славиться тим,
що відрубає голови своїм клієнтам.
Не намагайся звинуватити мене в цьому.
Піт і Мільтон заслуговували на це, а інші не залишили мені вибору.
Ти міг владнати все інакше.
І то правда.
- Біг Рей, напевно, сердиться? - Ще б пак.
Не знаю, чим ти думав тоді,
але, здається, я починаю розуміти.
Майку, я закохався.
- Що? - Так, я закоханий.
Я зустрів дівчину. Найвродливішу в світі дівчину.
Немов янгол. Її звуть Лейло.
Гарна. А де ти зустрів її?
Ну, насправді я її ще не зустрів.
Але ми спілкуємось он-лайн.
Інтернет, Фреде? А ти змінився.
Так, нарешті наважився на он-лайн спілкування,
і Лейло написала мені наступного ж дня.
Зненацька, так?
Кохання, воно таке.
Це шахрайство, друже.
Біг Рей так само сказав. І ви обидва помиляєтесь.
Вона - шахрайка. Вже, напевно, й гроші просила в тебе.
Чого ти так кажеш?
Бо це довбане шахрайство, дурню. Скажи, що ти не дав їй грошей.
Звісно ж, дав. Ідіоте.
Гаразд, ходімо звідси, доки копи не приїхали.
І внизу знаходиться гральна кімната.
Джакузі там, спальні там. Футбол, басейн, супутникове телебачення.
Все необхідне.
Чудово, Майку. У тебе завжди був гарний смак.
Ти ж знаєш мене.
Якби ти тільки бачив, що тут було.
Такий безлад...
Боже, треба купити журнальний столик з губки.
Агов!
Дідько, Сью-Лін, ти зарано.
Якого біса ти не один?
- Годі. - Я вб'ю вас обох.
Фламінго.
Дідько. Тиждень ще не минув.
Ні, але минулого разу ти схибив, тож це додаткове тренування.
На щастя, цього разу постраждав лише журнальний столик.
І ти, схоже. Так, Фреде?
Якого біса тут відбувається?
Хто це?
Сью-Лін, це мій старий друг Фред. Фреде, це Сью-Лін.
Вибач. Я думала, ти запросив підмогу. Дуже рада знайомству.
Я щось не розумію.
Вона твоя подруга чи намагається вбити тебе?
Взагалі-то, все одразу.
Сью-Лін допомагає мені позбутися від стресу після важкої зміни.
Феллон - майстер бойових мистецтв. І я треную його, щоб зробити сильнішим.
Ми з Фредом маємо багато чого обговорити, тож...
Давай закінчимо на цьому.
До зустрічі наступного разу, добре?
Вибач за обличчя, Фреде.
- Все гаразд. Радий зустрічі. - Бувай.
Можеш переночувати тут,
бо поліція зараз розшукує низенького й товстенького
мерзотника з кишеньковим вогнеметом.
А завтра забирайся звідси.
Не варто бути таким, Майку. Я шукаю Лейло.
Я кохаю її. І мені знадобиться твоя допомога.
Друже, вона - шахрайка.
І такі самотні придурки, як ти, западають на неї.
Скільки ти дав їй?
Десь п'ятдесят тисяч.
П'ятдесят тисяч, ідіоте.
Вона мала зробити візу й придбати авіаквитки.
Вона сіла на літак з Гаїті, і після того її не бачили.
Доки мій інформатор не побачив її у тому клубі.
На щастя, ти допоміг мені.
Ніякого щастя, старий.
Я маю погане передчуття щодо цього.
Майклу, передчуття - це щось між сприятливою можливістю й мудрістю.
У мене немає часу на це.
У мене є завдання, і я маю обміркувати його.
Розкажи мені про це. Одна голова добре, а дві - краще.
Може, я допоможу тобі.
Це пан Мікаллеф. Самоназваний відлюдник.
Ніколи не виходить з дому.
Але щодня опівдні він поливає свої улюблені квіти.
Фред швидко розібрався з його високотехнологічною системою безпеки.
Побачимо, що вийде.
Дідько. Краще й бути не могло.
Його голова підскакувала, як мої яйця. Це було надзвичайно.
Будьмо. Чудово повернутися до справи.
Якщо ти маєш ще щось на підході, з чим потрібна допомога...
Хвилинку, Фреде. Я не казав, що ти можеш залишитись.
Але ж ми гарна команда.
Слухай, я був дуже зайнятий.
Виявляється, в цьому закуточку стільки замовлень на вбивства,
що я не можу впоратись один.
Отже, я залишаюсь, Майку?
Як можна відмовити йому? Тільки погляньте.
Я б не довіряв більшості людей на відстані розмови,
але Фред чесний, як газета "Правда".
Звісно, як для кілера.
- Гаразд, залишайся ненадовго. - Чудово!
- Але не кажи Біг Рею. - Звісно ж.
Ти знаєш, що буде, коли він дізнається.
- Він не зрадіє? - Ні.
Добре.
Доведеться тобі знову натягнути свою пілотку,
бо на вечерю доведеться співати.
Як щодо отруйних горіхів?
Ходімо, друже.
Так.
Фламінго!
Зараз третя ночі! Можна мені поспати трохи?
Сам не вірю, що скажу це,
але це вперше за дуже довгий час
моє обличчя дійсно виглядає щасливим.
Життя здавалося мені приємним. З Фредом було добре.
Нас знову було водою не розлити.
І ми усували мішені, одну за одною.
Уяви собі чудову й щасливу...
Дідько.
Чорти забирай, Майку. Файно ти його.
Я вже думав, що доведеться ублажати його.
Але цілувався він добре.
Молодець.
Бізнес розвивався успішно, а Фред хотів
випробувати нові задуми для гри подалі від чужих очей.
Тому ми знайшли містечко
й влаштували там невеличкий штаб. Типу того.
Це Бойня. Фред назвав це місце так
після одного з безлічі невдалих випробувань. І дуже влучно.
Бо це дійсно було бойня.
Це наша лабораторія.
Нібито знімаємо.
Він випробовує нову техніку, а я маю можливість переглянути,
чи дійсно вона діє.
Давай, Фреде.
Так!
Влучний постріл. Молодець, друже.
- Готовий? - Готовий.
Три, два, один.
Відійди трохи назад.
- Так. Готовий? - Так.
Три, два, один. Давай.
Дідько.
Гаси вогонь.
Фреде, вогнегасник позаду. Фреде, вогнегасник...
Відійди. Геть звідси.
Я ж сказав, візьми вогнегасник. Хочеш влаштувати тут пожежу?
- Її цицьки вивалились. - Так.
- Здається, готово. - Справді?
Знімаєш, Фреде? Готовий?
Саме цим відрізняються чоловіки від хлопчиків.
Три, два, один...
Якого біса. Чого не працює? Полум'я є, чого тоді не працює?
У Ніч багаття таке буває. Але ж це не нещасний випадок.
Замовкни, Фреде. Дідько, треба знайти чек.
Можна видаляти цим лакофарбове покриття.
Хай йому грець.
Один, два, три.
Я ж казав, що не вийде.
Гірко поробиш – солодко з'їси, друже.
Не розумію. Я ж ідеально відкалібрував гачок.
Це халтура, Фреде. Як і більшість твоїх ідей.
Деякі непогані. Але більшість - повний провал.
Ось наприклад ці костюми.
Давай чесно, Фреде. Ти віриш, що вони спрацюють?
Спрацюють.
Я сточив детонуючий кабель
й сховав його у швах.
У підкладковій тканині сховав вибухівку,
підривний капсуль в одному ґудзику, а приймач - в іншому.
Достатньо лише зробити виклик - і бах!
Фреде, нічого не вийде. Це не спрацює.
Максимум, поверхневі опіки. Годі вже.
Зачекай. У нас нове завдання.
Невже?
Поглянемо.
- Відмовляйся негайно. - Чому?
Не кусай руку, яка годує тебе.
- І чия це рука? - Чув колись про Зюзер?
- Ні. - Ні?
Як ти міг не чути про ветхозавітну мафію Коза Ностра,
яку очолює скажена відьма
з жорсткою, як її волосся, репутацією.
Пекельна лють, друже.
Отже, мікс італійської мафії й стародавньої Греції? Не дуже приємно.
Так, але треба ж якось жити.
Бачиш цього хлопця? Це розпутний син пані Зюзер.
Ніби підписати власний вирок.
На це завдання підпишеться тільки той,
у кого яйця більші за мозок.
- Сумніваюсь, що хтось погодиться. - Отже, відмовляємось?
Звісно. І негайно.
Фламінго.
- Хочеш кави, Фреде? - Так, дякую.
А мені можна?
Ти так знімаєш напругу після вбивств?
Знаєш?
Ми б виконували більше завдань,
якби ти не влаштовував щоразу махачі.
Хіба не можна просто випустити пару?
Я пробував, Фреде. Не допомагає.
Я плюнула в твою каву.
Дякую.
Красуня.
Це кохання мого життя, Сью-Лін. І вона зникла.
Де зникла?
Як би я знав, вона б не зникла.
У мене була подруга, схожа на неї. Теж зникла.
Виявилось, її силоміць утримували в дешевому секс-клубі.
Зі мною такого б не сталося.
Мій друг нібито бачив її в такому клубі.
Я знаю людей, які допомагають таким дівчатам. Я спитаю їх.
Невже? Було б чудово. Її звуть Лейло, і вона...
Величезна шахрайка.
Дідько!
Я спробую допомогти.
Дякую, Сью-Лін.
- Молодець. - До зустрічі.
Ти ж піддаєшся їй, так?
Ні. Вона дуже спритна. Ніби має очі на потилиці.
І вона знає вісім стилів кунг-фу з тваринними назвами.
Схоже на бійку в зоопарку.
Ти маєш пробачити себе.
- За що? - За Лондон.
Ти носиш цей тягар провини.
Відпусти його, бо інакше він потопить тебе.
Слухай, єдине, про що я шкодуватиму,
так це про роботу з тобою, якщо ідея з гумовою качкою провалиться.
Вона спрацює.
Так, подбай про це, бо ми вирушаємо за годину.
Усе готово.
Добре.
Ідіоте нещасний.
Алло.
Доброго вечора. Вибачте, що турбую,
я лише хотів спитати,
де був коронований король Англії Едгар у 973 році?
Ванна.
Якого біса трапилось?
Що тут відбувається? Де ми? І хто ви такі?
Отже, ти - славнозвісний Нещасний Випадок?
Ні, ти мене з кимось переплутав.
Де ти був минулого четверга?
Минулого четверга?
Так.
Я дивився, як твоя мама намагається не проковтнути язика.
Клятий осел!
Ми озолотили тебе й твого дружка.
Прояви повагу.
Дружка?
- Господи, це все, на що ти здатний? - Гаразд.
Тобі весело?
Так, дуже весело. Бо ти б'єшся, як телепузик.
Давай, друже. Ось так. Докладай більше сили. Давай.
Годі вдавати з себе мачо.
Ми знаємо, хто ти такий.
Мій відданий солдат пожертвував собою, щоб ми нарешті розкрили тебе.
Хвилинку.
Ти замовила вбивство своєї людини, щоб зустрітись зі мною?
Приємно чути.
Маю визнати, ваш задум з ванною був геніальний.
Тобі сподобалось? Це була думка Фреда.
Дуже інноваційна.
Звичайні робочі будні, пані...
Зюзер.
Дідько, Майку. Пекельна лють.
Саме так, друже.
Судячи з того, як тремтить твій друг, ви знайомі з моєю репутацією.
Ми знаємо, хто ти.
Молодці. А як щодо цього юнака?
Знаєте його?
Судячи з його вигляду, розбещений коротун.
На жаль, ви майже вгадали.
Це мій син, Данте.
Він отримав гарне виховання, навчався в найкращих закладах,
отримав сучасну освіту.
Але попри все це,
він опустився до жалюгідного наркомана
й малолітнього правопорушника, якого ви бачите.
- Я теж люблю тебе, мамо. - Мовчати!
- Ви двоє ніколи не бачили його? - Ніколи.
Данте вирішив змити свою елітну освіту
й усі можливості, які я дала йому, в каналізацію.
І все заради донкіхотської мрії стати поп-зіркою.
Він упевнений, що може досягнути її,
хоча й завиває, наче схоплена в пастку тварина.
Мамо! Як ти можеш!
Мовчати. А то вставлю тобі кляпа й відшмагаю.
Але я заплатив гроші
Щоночі він ганьбить мене, впадаючи в параліч,
нюхаючи кокаїн з сідниць повій та руйнуючи людям барабанні перетинки.
А сіллю на рану від огидних звичок Данте стало те, що він до того ж палить.
І минулого тижня ця брудна звичка викликала справжню халепу.
Команда Данте супроводжує його до виходу з бару кожні 12 хвилин,
щоб він міг отруювати власні легені та інші свої органи.
Я казала, що паління вб'є тебе!
Так.
Ти так само казала, коли я цілувався з кішкою.
Це не нещасний випадок.
Хоча й виглядає саме так.
Ти спеціалізуєшся в цьому.
Наші люди перевірили місце злочину.
Вони кажуть, що каналізаційну трубу замінили на газову.
- Це був не я. - Але нам пропонували це завдання.
- І ми відмовились. - Саме так.
Це було минулого четверга?
- У нас є алібі. - То був твій день народження, друже.
- Знову 21. - Саме так.
Здається, ми були у вашому клубі.
І, напевно, камери безпеки зняли нас.
- Який збіг. - Як називався той клуб, Фреде?
- "Блискучий молюск". - Саме так, "Блискучий молюск".
Звучить як грибкова інфекція.
Там, де на сцені співає телиця.
Твоя пані, гадаю.
Як ти, друже? Сильно болить?
Ти зовсім не вмієш добряче бити.
Отже, ти непричетний до цього.
- Схоже, ні. - Поки що.
Виявляється, якийсь безхребетний скандинавський гендиректор
замовив смерть мого сина.
Ми думали, ніхто ніколи не погодиться на це завдання.
А ти в нас дуже вправний найманець.
Тому лише ти
можеш знайти іншого найманця.
Ти повинен вистежити його й вбити.
Я краще оближу миршавий лікоть наркомана.
Добре. Якщо відмовишся, ми вб’ємо твого друга.
Що?
Давай, вбий його. Мені начхати.
Не випробовуй мене, пане Феллон.
Замочіть його. Мені начхати.
Він добряче задовбав мене. Я лише буду вдячний.
- Давай, вбий його. - Майку! Ні!
Армандо. На рахунок три. Один.
Два.
- Три. - Гаразд.
- Добре. Я згоден, але за потрійну оплату. - За його життя.
Все просто.
Знайди й вбий того, хто полює на мого синочка,
і повернеш свого коханця.
Що, в біса, це значить?
Бувайте, хлопці.
Мені кортіло зменшити збитки
й втекти подалі, але я не міг так вчинити з Фредом.
Але найдивніше в цій ситуації те,
що цей халтурний напад був зроблений у моєму стилі.
І якого дідька мені тепер робити? Треба випити.
Як ти знайшов мене, Рею?
Слухай...
Знаєш, що дратує?
Ти заходиш до цивільного бару закордоном.
Де нібито подають класичний англійський сніданок.
А приносять тобі ось такі помиї.
Наприклад, ця ковбаска.
Виглядає непогано.
І ти очікуєш, що вона буде дуже смачною
й надмірно поживною.
Але потім ти глибше кусаєш її...
І виявляється, що це підступна й дешева підстава.
Як і ти.
Але я занадто голодний, таке життя.
Я чув, що в тебе тут непогано йдуть справи.
Не розумію, що ти маєш на увазі.
Любий Рей, сподіваюсь, у тебе все добре.
Хочу повідомити, що я живий, не турбуйся про мене.
- Ми з Майком... - Дідько.
Треба віддати належне Фреду, він не сказав, де ви.
Але він написав це дурне послання на серветці в барі "Чорний Кабан" у Валлетті.
Так, у нас тут є невеличкий бізнес,
але ми не зриваємо банк, нічого такого.
П. С. Ми зриваємо банк.
Рею, ти ж знаєш Фреда. Він перебільшує.
Наша справа ніяким чином
- не стосується тебе... - Стосується!
Ти знущаєшся?
Ти завадив мені. Ні. Ти просто знищив мене.
Хто звернеться до нас, після того що ти влаштував?
Не відповідай, бо очевидна відповідь - ніхто!
Ти залишив мене з голим задом.
І тепер ти смієш знову брати замовлення.
Ти зруйнував бізнес, який я будував протягом десятиліть.
І ти заплатиш за це.
Давай я заплачу за твій сніданок?
Ти заплатиш набагато більше.
Через тебе я повернувся до справи.
Я тут по роботі.
Прийшло замовлення на справу в Мальті, тому на додаток до цього
я ще й з друзями зустрінусь.
Це був ти, так?
Так. Халтурка з сином Зюзер. Твоїх рук справа?
- Тобі не властиво хибити, Рею. - Я ж казав, я втратив форму.
Повторюю старі помилки, як у Лондоні.
Треба було застрелити шмаркача. По-старому.
Слухай, Рею.
Ти повинен відмовитись від сина Зюзер.
Вони підозрюють мене в заміні газової труби.
Ти намагався видати це за нещасний випадок.
І тепер вони схопили Фреда у заручники.
Якщо з хлопцем щось трапиться, Фреда вб'ють.
Хіба це моя проблема?
Він же твій друг, а не мій. Ви чітко дали зрозуміти це.
Не знаю, чому ти погодився на це.
Якби ти зробив належне обстеження, то знав би, чому ми відмовились.
Чому всі відмовились.
Він - спадкоємець родини Зюзер, заради Бога.
Мішень є мішень. Робота є робота.
Я не боюся ніяких злочинних кланів.
- А варто. - Ну, а я не боюся!
Були часи, коли нам було начхати, кого замовили.
Це було до твого істеричного припадку.
Тебе має хвилювати пані Зюзер.
Бо вона переріже горло Фреду, якщо ти не зупинишся.
Ти що, не чув?
- Що? - Замовник дарує у винагороду...
купу грошей.
І я не єдиний найманець. Вакансія відкрита.
- Що ти говориш таке? Для кого? - Для всіх гідних.
Вершки прибули на мальтійську землю.
- Не може бути. - Нас викликали для інструктажу.
Не пам'ятаю настільки зухвалого клієнта,
але гроші вирішують усе.
Він платить 50 тисяч за особисту зустріч.
Один за одним ми виходили
й завантажували до комп’ютеру банківські дані.
Щасливчик, який виконає завдання, отримає дев’ять мільйонів євро.
Що дорівнюється 7 675 056 фунтів стерлінгів.
І хто ці найманці? Кого ти бачив?
Оюмі, напевно, був там.
- Звісно, він був там! - Так.
Його не варто дратувати, так?
Бо Оюмі - справжній клятий ніндзя.
Він з'явиться тоді, коли ти не очікуєш.
Не пощастило Фреду. Бо навіть якщо не я,
то це зроблять інші.
Рею, прошу, допоможи мені.
Я ні за що не допомагатиму тобі.
Тож не заважай мені.
І коли я позбудусь від паскудника,
ти повернеш мені борг.
Наші проблеми можуть зачекати...
Що це?
Виявляється, цей пройдисвіт
має пристрій для стеження з собою.
Клієнт надіслав посилання.
Краще ворушись, бо справжня гра починається.
Поїхали.
Зустрітися з другом і знайти шлях
Поїхали.
Вимкніть музику. Виведіть його.
Що ти тут забув?
Спокійно, я прийшов з миром. Ми в одній команді.
Виведіть його звідси, швидше!
Нам не потрібна твоя допомога, клятий англійцю.
Взагалі-то, потрібна.
Бо на цьому бездарному клоуні є жучок,
і купа найманців вже прямує сюди, щоб перебити тут усіх.
Звісно, ідіоте, пристрій у годиннику.
Як інакше нам стежити за ним?
- Він у нього з дитинства. - Зараз це справжній детонатор.
Позбавтесь від нього.
Ким ти себе уявив? Йолопе.
Ти - клятий найманець. Цей годинник - класика.
Єдиний у своєму роді. Я помру, але не зніму його.
Пішов ти, покидьку.
Зніми годинник і знищ його.
- Якого дідька ти сказав? - Вірне рішення.
Ви що собі тут думаєте?
Кляті...
Проблему вирішено.
Фрея дю Пріз - Янгол Смерті.
Інтерпол завербував її в Йоганнесбурзі.
А її вчителями темних мистецтв були ті, хто вважає Бонда недоумком.
Ворушись!
Ані руш!
Зупинись.
- Фрея. - Феллон.
- Давно не бачились. - Десь п'ять років.
Це було в Росії, так?
Ти викрав у мене нечистого на руку політика.
Хто раніше встав, того й капці. Ти знаєш.
Я завжди поважала тебе, Феллон. Ти - професіонал.
Але між твоїм життям і дев’ятьома мільйонами на рахунку...
навіть вибір не стоїть.
Фрею, це особиста справа.
Професійна етика зобов’язує попросити тебе звалити звідси.
Я не можу звалити. Але можу тебе завалити.
Фрею, було приємно зустрітися знову.
Може, розійдемось на цьому?
Ясно.
- Якого біса! - Посунь голову тоді!
Ні, благаю. Я зроблю тебе заможною.
Прошу!
Дідько!
Прокляття.
Дідько.
Це ненормально.
- Боже! Якого біса відбувається? - Іди сюди!
- Пане Феллон, мій син у тебе? - Так, він зі мною.
Але нам тут задали жару, і вся ваша охорона загинула.
- Він цілий? - Так, все з ним добре.
Окрім того, що він проковтнув власний годинник.
Якщо не розпотрошу його,
доки він не спорожниться, буде ходячою мішенню.
- Коли ти востаннє ходив до туалету? - Не твоя справа.
Це моя мама? Я хочу поговорити з нею. Мамо!
Захисти мого сина будь-якою ціною. Ти зрозумів мене?
Слухайте. Я вам не нянька.
Я - професійний кілер.
З усією повагою, пані Зюзер, ваш син - повний йолоп.
Ми не спрацюємось.
Мамо! Цей негідник щойно врізав мені...
Ви не повинні бути друзями.
Усунь загрозу й збережи його.
Ваше щастя, якщо я не вб’ю цього виродка сам.
Якщо хочеш знову побачити друга, не зробиш таку помилку.
Поверни його цілим і неушкодженим. Ми домовились, пане Нещасний Випадок?
- Гаразд. - Добре.
- Іди сюди. - Що ти робиш?
Відведи мене до мами. Лише вона може захистити мене.
Слухай уважно, ідіоте.
Твоя матуся найняла мене, щоб захистити тебе.
- Роби те, що тобі кажуть. - Ах ти ж...
Бридкий смердючий троль!
Тобі колись казали, що ти схожий на розплавленого Бена Афлека?
Я розкажу мамі, що ти погрожував мені. І ти заплатиш за свої дії.
Вона вміє розправлятися з такими, як ти.
- А якщо вдариш мене ще раз... - Боже.
Що ти тут робиш?
- У нас немає часу купувати шампунь. - Замовкни!
- У вас є проносне? - Так.
- Давайте. Швидко! - Ось.
- Якого біса ти робиш? - Стули пельку.
Ти... Що за...
- В одну дірку зайшло, з іншої вийшло. - Відвези мене додому, пацан.
Ще раз назвеш мене пацаном, присягаюсь,
я тебе вб’ю.
А коли настане час, я вб’ю твою стару матір.
- Зрозумів? - Я хочу до мами.
Відвези мене до мами!
Я...
- У вас тут є чорний вихід? - Там.
- Ходімо. Ворушись. - Відчепись від мене.
Дай мені п’ять хвилин. Я не можу дихати.
У мене, напевно, астма. Прошу.
- Агов? Ти мене слухаєш? - Стули пельку!
Це великий Йєнді.
Народився в Гані, названий на честь міста, де його покинули батьки.
Він видає себе за клятого вампіра.
Але насправді він - звичайний кат.
- Це кров Фреї? - Загалом - так.
- Третя група. Позитивна. - Вона не сумувала.
Дурню, третя позитивна - рідкісна група.
Лише вісім відсотків людей має таку.
А яка в тебе група?
Коли востаннє перевіряв, була чудова.
Вбий його, і моя мама щедро заплатить тобі.
Так не вийде.
Вийде так, як я кажу.
Стій тут.
Я залюбки вб’ю його.
Але спершу я маю закінчити з тобою.
- Вставай! - Прокляття...
Сюди.
До біса це.
Лізь нагору.
- Лізь нагору. - Штовхай мене, ідіоте. Штовхай.
- Лізь нагору, швидше, йолопе. - Я намагаюсь.
Штовхай!
- Хапайся руками. - Я хапаюсь руками.
Ти гадаєш, я хапаюсь зубами?
Я спробую на смак твою кров.
Допоможіть!
Дурню, де ти?
Якийсь маніяк із сокирою намагається вбити мене.
- Хто-небудь... - Іди сюди.
Сиди тут і не вилізай, якщо хочеш залишитися в живих.
Я боюсь...
Ну, як тобі на смак?
Смачно?
Четверта негативна.
Найрідкісніша група крові.
У тебе чи в мене?
Таких, як я, менше одного відсотка на землі.
А вас, брудних людей, багато.
- Прикінчити тебе тоді? - Ні.
Дай брату стекти кров’ю.
Ну, давай. Тобі кінець.
Він мертвий?
Тепер так.
Що далі?
Що тепер робити, ідіоте?
Ідіот. Додай це слово до списку з "хлопчиною".
Я владнаю все. Ходімо.
Сью-Лін, коли отримаєш повідомлення, мені потрібна послуга.
На Стрейт-стріт є караоке-бар. Забери звідти мій мотоцикл.
Це місце висвердлене в скелі,
тож ці стіні міцні, як мій череп.
Сподіваюсь, ми розберемось з маяком, якого ти проковтнув.
Мені подобається, як ти тут все зробив.
Сідай тут.
Так.
Це для блювоти, сечі, лайна та будь-чого, що з тебе вийде.
Ти божевільний?
Я не буду ходити у відро.
У мене є права.
Ти позбувся всіх прав, коли проковтнув свій класичний годинник.
І не забувай, я пильную за тобою.
Твоя мама напевно вважає, що найманців це не стосується,
але поясни, будь ласка, чому п’ятеро кращих убивць на світі
полюють на твою голову?
Вона, напевно, розлютила дуже впливових людей.
Думаєш, мама щось розказує мені?
Вона - тиранка, керує головорізами й бандитами.
Уяви, яким було моє дитинство.
Мене ніби виховував клятий скорпіон.
Та невже?
Тобі ніколи не зрозуміти.
Уяви, що натомість батька в тебе був Термінатор.
Ти не розумієш, про що говориш.
Ніхто ніколи не переходить дорогу моїй матері двічі.
Вона настільки зла, що її душа навіть дияволу не потрібна.
- Моя мати... - Моя мати, нюні-нюні. Стули пельку.
Краще б і не питав.
- Можна мені води? - Ні.
Будь ласка.
З тобою не безпечно.
- Ти - магніт для психопатів. - Я? Ні!
Це з мого заду лунає Джи-пі-ес сигнал.
Це все ти.
Молися, щоб вони не знайшли мене.
Бо інакше твоєму другову гаплик.
День буде довгий.
Я не збираюсь слухати твоє базікання.
Знаєш, що?
Я чув, що травлення прискорюється втричі уві сні.
Тому тобі краще подрімати.
Зараз день. Я не втомився.
Гаразд.
Розкішно, так?
Мило.
Надзвичайна...
палітра кольорів.
Святий Антоній чудотворець.
Так.
Кажуть, що давним-давно,
коли Святий Антоній гуляв вулицями Падови,
він побачив, як чоловік падає з високої вежі.
Святий Антоній наказав йому зупинитись.
І чоловік завис у повітрі.
І був урятований.
Дуже цікаво.
Я розповідаю це на випадок того,
якщо сьогодні один набридливий чоловічок в окулярах
падатиме з великої висоти,
навряд чи Святий Антоній здійснить це диво знову.
Не розумію, що ви маєте на увазі.
Вона має на увазі, що ми втратили сигнал Данте.
А для тебе це погані новини.
Майк виконає завдання.
Ви не знаєте його, як я.
Твоя віра в напарника просто чарівна. Я поважаю її.
Але якщо твій друг не поверне мого хлопчика
- додому... - Поверне!
Молися, щоб повернув, мій маленький друже.
Це місце не герметичне, і якщо цей ідіот не скине
баласт якомога швидше, може трапитись наводнення.
Починається.
Ось і перший гість на нашій вечірці.
Ти ж сказав, що це ситуація фламінго, а сам нападаєш.
- Якого біса? - Я просив не бити нижче поясу.
А я казала, завжди захищайся там.
Я знайшла твій байк біля клубу.
Сюди що, бомба влучила? Це твоя справа?
Ти куди?
Що це за місце?
Ми з Фредом працюємо тут.
- Нічого цікавого. - Тобто, тут ви вбиваєте людей?
Що, вибач?
Думаєш, я така ж дурна, як і ти? Я знаю, чим ти займаєшся.
- Невже? - Так.
І тебе це не турбує?
Ні. Я розумію, ти вбиваєш тих, хто заслуговує на це.
Так. Вони всі заслуговували на це.
Візьмеш мене до команди?
Що скажеш, Феллон? Я здатна вбити людину?
Знаєш?
З такою вдачею так, ти здатна на це.
Варто ступити на цей шлях, і назад немає вороття.
А тобі цього не потрібно.
- Ходімо. - Чому?
Ти в біді?
Я краще б’юся, ніж ти. Дозволь допомогти.
Нічого ти не краще. Але знаєш, ти маєш рацію.
Ти - вірний друг.
Хоча тільки й робиш, що ображаєш мене
й лупиш по яйцям колінами.
Я не хочу, щоб ти постраждала. Тому ходімо.
Зустрічайте, Сайлас, Душогуб з Сан-Франциско.
Цей прихильник Бреда Пітта колись був моделлю.
Але коли фотограф зробив фатальну помилку, назвавши його гладким,
Сайлас задушив його до смерті і ніколи не шкодував про це.
Жорстокий змій з хваткою анаконди.
Браво. Це було прекрасно.
Твій друг?
Ми ще не подружились. Але сьогодні саме час.
- Час для чого? - Щоб задушити заможного порося.
- Тут таких немає, друже. - Ми обидва знаємо, що є.
І я збираюсь задушити це маленьке порося.
Слухай, я таку поезію не розумію,
але зроби мені послугу.
Бери пістряве пальто,
дешеві джинси й забирайся звідси, доки тобі не надерли зад.
- Я чув, що ти пихатий. - А я чув, що ти - мерзенний тип.
Схоже, чутки були правдиві.
Тільки не треба грубих слів.
А тепер увага на Поко.
Поко - Клоун-убивця.
Кажуть, він народився у борделі та нервовий, як клоун у коробці.
Він у кроці від того, щоб зірватися.
Хлопець мав стати міською легендою,
але виглядає доволі реально.
Тепер ще й клоун. Я не люблю клоунів, Феллон.
Я щось не те сказав? Я гадав, вона мертва
Можна було з неї глузувати Але натомість я вирішив катувати
Це Поко Клоун Поко
Де-дам, де-дам, де-дам Де-бупіті бам
Пішов ти.
Облийте мене медом і нацькуйте собак.
Знаєш, що я роблю з такими негідниками, як ти?
Б’ю їх.
Ще б пак. Дивак.
Замовкни. Годі! Геть звідси, клоуне.
Це моя нагорода.
Ось так.
Адіос.
А вам кінець.
Тобі й твоїй подружці. Але ваша смерть не буде швидкою.
Вона буде повільною й сексуальною.
Спочатку я пізнаю її. Ти ж знаєш типаж, Феллон.
Я з превеликим задоволенням...
На одного коня менше у перегонах. Так, дітки?
Де ж наш іменинник?
Він дуже зрадіє, що Поко прийшов на вечірку.
Ах ти підступна краля!
Ти зламав мій септум.
Курва! Дідько!
Я майже відчув.
Я чув про твоє захворювання, виродку.
То це правда?
Ти не відчуваєш болю?
Ніскілечки.
Природна стійкість до болю.
Весело, так? Твоя черга.
Якщо оближеш, я дам потискати носа.
Боляче?
- Боляче? - Ні.
А зараз? Ти, напевно, відчув це.
Я відчув.
І мені сподобалось!
Іди сюди.
Це все, на що ти здатний, брудний йолопе?
Пощада!
Ах ти повія!
Що? Мізинчик болить?
А ти сильніша, ніж здаєшся на перший погляд.
Боже!
Боже, пробач мене за всі мої гріхи.
Давай!
Щось дивне відбувається Щось таке
Ну, вперед.
Клятий псих!
Оце так, Фреде.
Непогано.
Поко.
Клоун Поко.
А це, напевно, дуже боляче.
Бувай.
Йолопе, спускайся. Треба тікати!
Сью-Лін, ти як?
- Де він? - Я задушила його.
Здається, він мертвий.
Гаразд.
І що ти відчула?
Це було круто.
Ура! Мені вдалося.
Годинник вийшов з мене.
Ні!
Оюмі. Прокляття!
Сто раз обміркуй свій наступний рух.
Зробиш хоч один крок, і я вб’ю вас обох.
І навіщо тобі це?
Бо я не люблю програвати, ось для чого.
Отже, це правда.
Відомий "Нещасний Випадок".
Колишній великий мисливець став особистим охоронцем.
- Наскільки ти швидкий? - А ти перевір.
Я переріжу горло йому
та твоїй подружці так швидко, що ти навіть блимнути не встигнеш.
Ця штука стріляє напалмом так хутко, як 80-річний дід мочиться.
Ти знаєш, куди він полетить. Тож вперед, спробуй.
Іди сюди.
Цікаво, чи зможу я подолати тебе.
Без фокусів, нещасних випадків.
Ти і я, чесний бій.
- Я тебе в порошок зітру, шматок лайна. - Не лізь, Сью-Лін.
Слухай, хочеш спробувати?
Вперед.
Відпусти його живим.
І ми з тобою владнаємо це, якщо хочеш.
Добре.
Але він ніколи не піде.
- Я вб’ю цього дурня. - Ні!
Ти заплатиш за це.
Я так не думаю.
Виходить, ось воно як,
бути невдахою.
Майкі-сан, ми закінчили?
Дуже шкода.
Ми не закінчили.
Ми ще не закінчили.
Знаєш що?
Я завжди вчуся з ударів, які мене валять.
Давай спробуємо ще раз.
Добре.
Цього разу не лажай.
Гра закінчена, Нещасний Випадок.
Годі вже.
Рею.
Рею!
Вставай, покидьку.
Рею, не роби цього. А як же Фред?
А що з ним? Супутні збитки.
Як інші члени банди "Оазис", яких ти вбив у Лондоні.
Тобі начхати на це.
Я сказав, геть звідси, негіднику.
Ти розлючений, і я не звинувачую тебе.
- Я не звинувачую тебе. - Розлючений? Ти знищив мене.
Я втратив усе, заради чого працював усе життя.
І коли я вб’ю цього покидька,
мені ніхто не буде потрібен, бо моїми друзями стануть мільйони.
Так, можливо.
Але ти так і залишишся самотнім старим.
Геть з мого шляху, або присягаюсь, я тобі голову відірву.
Ні. Ти не зробив цього в Лондоні.
І зараз не зробиш.
- Не випробовуй мене. - Слухай,
пробач за все, що трапилось у Лондоні. Мені дуже шкода.
Але тут є й твоя відповідальність,
бо це ти виховав мене таким.
Так, ти маєш рацію.
Як казав безсмертний поет,
зрада невдячного сина жалить сильніше за зміїну отруту.
Ти маєш бути вдячний мені.
Якби не я, тебе б не було на світі.
Ні, але завдяки тобі я став покидьком!
Завдяки тобі в мене немає друзів.
Я не підпускаю близько людей, бо ти вчив мене
дбати лише про себе.
Тому я той, хто я є, лише завдяки тобі.
Але знаєш що?
Коли я зустрів Фреда
і відчув, що таке мати справжнього друга,
дбати про когось,
я збагнув, що справжній покидьок - це ти.
- Що? - Ти чув мене.
Ти помиляєшся, що мати друзів - це погано.
І я був ідіотом, що слухав тебе.
Ні. Ти - ідіот, якщо не слухаєш!
Ми - вбивці. Так і повинно бути.
Це необхідна умова.
Необхідна умова?
Я знаю, ми маємо бути аморальними
і все таке, але навіть кілерам потрібні друзі.
Близькі люди, родина.
Люди, які дбатимуть про тебе.
І якщо в тебе немає цього,
то ти залишишся самотнім старим покидьком.
Як ти.
Ти не застрелиш мене, Рею.
І не дозволиш убити Фреда.
Вставай!
Прокляття!
Гарна промова.
Довго готував?
З того часу, як ти вигнав мене.
Віддай мені пристрій, щоб за тобою не прийшло більше покидьків.
Краще кинь його сюди.
Це був найкращий подарунок матусі.
Так, розумію.
Це його нам треба захищати, щоб звільнити Фреда.
Ну, що за йолоп.
Давай повернемо негідника матусі
й повернемо нашого примхливого содоміта.
- Добре. - Добре.
Ми не можемо привезти тебе до старої,
коли ти забруднений власною кров’ю й лайном.
Чи не так, мерзенне створіння?
Помийся й одягни клятий костюм.
Це костюми Фреда.
- Невже? - Феллон!
Дідько. Сью-Лін.
Сью-Лін. Ти жива?
Голова болить.
Що трапилось з тим хлопцем?
Ой!
Фільм жахів якийсь! Це ти зробив?
Типу того.
Непогано.
А що з твоїм обличчям?
Будь ввічливий з мамою.
Покидьок.
Мама розлютиться, коли дізнається, що ти зробив зі мною.
Ти зі своїми дружками лупцювали мене, немов футбольний м’яч.
А ще вона розлютиться, коли дізнається, що ти обісрався он-лайн.
- Я покажу їй запис. - Не смій.
Невже? Заспокойся. Не хочу, щоб ти знову обісрався.
Ми вже думали найгірше, коли втратили сигнал.
Твій солдатик був слухняним хлопчиком і сходив на горщик, так?
Ти можеш щось зробити з ним? Поглянь, у якому я стані.
Я припускаю, що ти подбав про всі наші проблеми, якщо ми тут.
Агов. Ти мене чуєш?
- Чао, мамо. - Чао, Данте.
- Ну? - Мамо!
Ще одне слово, і я власноруч розберуся з тобою.
Дев’ять мільйонів євро полегшать мої страждання.
Отже?
Завдяки мені, він у безпеці. Ми позбулися від пристрою для стеження,
а ті найманці відправились на той світ.
- Усі? - Усі відомі нам.
А інші?
Я не можу турбуватися про речі, які навіть не відомі мені, ідіоте.
Маю визнати, я вражена, пане Феллон.
Ми очікували, що ти розіб’єш кілька машин,
але ти перевершив себе.
Браво, сеньйоре.
А знаєте,
ваші слова були варті того.
Сарказм тобі пасує, але егоїзм загубить тебе.
Я подбаю про це, якщо хоч раз побачу твоє обличчя знову.
- Мені вже казали це. - Не сумніваюсь.
Як ти, содоміте?
Все нормально.
Гарні вихідні?
Не дуже, друже.
Отже, перейдемо до справи.
Що? Ти його відпустиш так просто?
Клятого недоумка?
Він бив мене, як собаку.
Знущався, погрожував розправою.
І казав про тебе жахливі речі, до речі.
Ходімо, Фреде.
Чого витріщився, плебею?
- Ти цілий, друже? Так.
На цьому прощаємось?
Я вшаную умови нашої угоди. Але ти також прояви повагу.
Залиш цей острів і влаштовуй свої нещасні випадки в іншому місці.
Залюбки.
Ходімо, Фреде.
Що? Це все? Ти просто відпустиш його?
Так, бувай, негіднику!
Мамо.
Рею? Що ти тут робиш?
- Ти отримав мого листа? - Так, отримав.
Радий бачити твої успіхи, Фреде. Але спочатку справа.
Давай перевіримо твої новітні розробки.
Це мій пристрій?
Пішов ти!
- Так! - Неймовірно!
Я ж казав, спрацює.
Друже, я гадав, це безглузда думка, але вона забила, немов клятий Бекхем.
Більше ніколи не сумніватимусь.
Це тобі не лише, щоб капелюхи носити, Майку.
Гаразд, сюди, хлопці.
А потім вона впала зі стільця.
Фреде, до тебе тут прийшли.
Це я, Лейло.
Це ти, Фреде?
Мій любий милий Фреде. Йди до мене.
Щоб я здохнув.
Фред нарешті зустрів своє кохання, і вони жили довго й щасливо.
Невже? А от дзуськи.
Їх роман тривав два тижні,
доки вона не дізналась, що Фред був холоднокровним убивцею, й втекла.
Але він пережив це.
Біг Рей вирішив забути всі незгоди.
Отримавши дев’ять мільйонів за Зюзерів,
ми розпочали все з чистого листа, і весь світ був у наших руках.
Почалася нова глава,
і для такого, як я, вона, напевно, стане чудовою.
Фламінго!
Прокляття!
Я посміхнувся, ноги затремтіли
Здається, зараз проллється кров звіра
Нічого кращого я в житті не бачив Повірити не можу
Мені потрібна така, як ти
Я хочу почути три слова
Дай мені любов
Мовчати!
Це на гарні новини для тебе.
Переклад субтитрів: Микола Астанков