Burundi er en Centralafrikansk stat
som grænser mod Rwanda, DR Congo og Tanzania.
Hovedstaden er Bujumbura.
I 1992, da denne historie indledtes, var der 5,6 millioner indbyggere.
Og ligesom i Rwanda var de delt i to etniske grupper.
Hutuer, som udgjorde majoriteten og tutsier.
LILLE LAND
Forsvind, I møgunger!
Hold fingrene fra min have! Skrid!
Skat, slip hundene løs!
Mangoer!
100 francs for en mango.
Mango, monsieur?
Mangoer! Mangoer!
Mangoer, monsieur.
Mangoer?
Hvor har du fundet dem? De er flotte.
- Vi har plukket dem. - Plukket?
Er det sandt? Jeg tager en.
- Hvad koster de? - 200 francs stykket.
200 francs? Er de lavet af guld?
200 for en mango. Du er et geni, Gaby.
Hun må være skør. Det kan lære hende en lektie.
- Hej, boss. - Hej, Calixe.
- Hej, Prothé. - Hej, Gaby.
- Hvordan går det? Hvad vil du have? - Pandekager, tak.
De kommer med det samme.
- Prothé, har du det bedre? - Ja, det har jeg.
- Meget bedre. Og hvad med dig? - Jeg har det fint.
- Hvad skal jeg lave til dig? - Pandekager.
- Alt vel, børn? Har I sovet godt? - Ja, fint.
- Du ser bedre ud, Prothé. - Tak, jeg har det godt nu.
Du skal ikke takke mig. Det bliver trukket fra din løn.
Ja, hallo?
Er det din spøg? Hør her.
Hvis betalingen ikke kommer fredag, stopper jeg arbejdet.
Calixe! Giv hunden mad og lad porten stå åben.
- Kom nu. Få fart på. - Hej, unger. I hørte hvad far sagde.
Hej, min ven. Kom, Skynd jer.
- Salam, Donatien. - Hej, Calixe.
Giv mig jeres kort.
- Donatien, ordn det. - Javel.
Alt vel, boss... Her er forstærkningerne.
- Kom nu. Vi må stoppe på byggepladsen. - Nej, så kommer jeg altid for sent.
- Nej, vi når det. - Gaby!
Ana, din taske. Løb, ha' en god dag. Hej.
Seks, syv, otte, ni...
- Jeg har set dig, Gabriel Chappaz. - Far måtte stoppe ved byggeriet.
Altid den samme undskyldning.
- Camperbanden, den er god. - Ingen vil forstå det.
CW-banden er bedre. Det lyder coolt på engelsk.
Det er fedt.
VW-banden lyder også godt.
Sæt dig, Chloé. Det her må være meget interessant.
Rejs dig, Gabriel. Gino, giv mig papiret.
"De tre Musketerer", "BVFE" - "Bedste venner for evigt".
"Camperbanden", "CW-banden".
Det lyder næsten som poesi. Gino, rejs dig. Armand, Lucien og Paul.
Det her er altså de fems bande.
De fem idioter.
Hvorfor dur de "de tre musketerer" ikke til jer, Gabriel?
Ved du det ikke? Du griner som et æsel.
- Er der nogen, som ved det? - De var fem, og fire var musketerer.
Netop. Flot Felicité.
Fembanden bliver her og ser på digtene, resten kan gå.
- Hej, elsklinger. - Hej, mor.
- Har du haft en god dag? - Ja.
Og du med?
- Vil du have noget? - Jeg har spist.
- Med Gertrude? - Prothé, skærer du en citron til mig?
Hallo, Gertrude.
- Færdig? - Ja, du kan gå, når bordet er ryddet.
Kaffe?
Nej... vi var i klubben. Hvor var du?
- Mor, spiser du dessert med os? - Jeg kommer om et øjeblik, skat.
Hvorfor? Lad være.
Snak bare...
Jeg ved ikke, hvornår vi kom hjem.
Tag et brusebad og gå i seng. Godnat.
Jeg må kysse børnene godnat.
- Godnat, mor. - Godnat, skat.
Godnat, mor.
Glem ikke aftenbønnen.
- En medicinmand lavede dem. - En medicinmand! Kan du fatte det?
- Hvordan har du det? - Godt, lovet være Gud.
Hold Gud udenfor. Det er de hvide, som styrer alt her.
- Når jeg siger Gud, mener jeg dig, boss. - Glem det lort, og få ryddet op.
Og kom med tre øl.
Ingen i Bukavu laver en skid, Landet går ad helvede til.
Kom og arbejd for mit selskab. Jeg har gang i to lukrative projekter.
Burundi er ikke for mig. Jeg er mere Zaire end de sorte selv.
- Burundierne er besværlige. - Jeg får også nok.
Ja, ja, hun vil bare flytte til Paris.
- Jeg vil væk fra det her hul. - Kan du ikke lide huset?
Har du ikke nok plads? Tjenestefolk? Sol?
- Jeg ville ikke bo i Bujumbura. - Det er dit hjem nu.
Nej, nej, nej. Rwanda er mit hjem. Du ved hvad burundierne mener om mig.
- De anser dig for flygtning. - Er det sjovt?
- Kun fordi du altid snakker om det. - Jeg vil altid være en flygtning der.
Jo, men i Frankrig er du slet ingen.
Hellere det og opfostre mine børn i tryghed.
Du er fransk. Hvor mange afrikanere ville ikke gerne være i hendes sko?
Overlad racismen til kolonisatorerne. Gamle hippier kan ikke lege med.
Lad os få de øl.
Nej, rør mig ikke. Jeg er træt af det her.
Gaby, jeg tissede i sengen.
- Du må sige det til mor. - Nej, vær stille.
Hun lægger på, når jeg svarer. Jeg ved, du gav hende nummeret.
Hvad?
Gaby... Min t-shirt.
- Hold så op med dit pis. - Mit pis?
- Skal jeg bare acceptere hende? - Jeg skulle aldrig have fået børnene.
- Det var dig som ville have børn. - Så er det nok!
Du gør mig rasende, Yvonne. Fatter du det?
- Jeg føler mig ikke skyldig længere. - Rend mig!
Tag du hen til din ambassadehore, mens jeg passer dine børn.
Lad være at græde ellers slår jeg dig.
Læg dig ned.
Calixe?
Jeg driller bare.
Mine cigaretter!
- Hvorfor stirrer du på min næse? - Mig? Det gør jeg ikke.
- Er den lang som en snabel? - Den er meget lille, monsieur.
Tror du, jeg er dum? En lille næse?
- Herregud! - Min næse er enorm!
Dit svin!
Så er det nok! Gino! Pascal!
Stop øjeblikkelig! Er I blevet skøre? Hvad slås I om?
Gino...? Hvad mener du med "ingenting"?
Hvad handler det om, Pascal? Fortæl mig det!
Godt, så går vi ned til inspektøren. Kom så.
Félicité, du tager over.
- Hvad skete der? - Pascal sagde at tutsier har kæmpenæser.
Og Gino sagde at hutuer er fulde af lort.
Så sagde Pascal: "Hvis din mors næse ligner Depardieus, må hun være grim."
Pascal skal ikke fornærme min mor.
Han skal lære at respektere os, lede hutu!
Men du er halvt hvid. Din far er belgier.
- Mor er tutsi. - Du er tutsi, hvis din far er det.
Du ved intet om det her land. Det er kun os og hutuerne!
- Pladder. - Her må man vælge side.
Og hvad ellers? Skal vi dele klassen op?
Hutuer på en side, og tutsier på den anden?
- Ti stille! - Behøver vi tale om det pis?
Det er ikke pis, det er vigtigt. En gang tutsi altid tutsi.
Mor og jeg har besluttet, at vi skal bo hver for sig et stykke tid.
- Men du kan bo hos hende, hvis du vil. - Jeg vil bo sammen med Gaby.
Selvfølgelig kan du bo sammen med Gaby, hvis du vil.
- Får vi mor at se? - Ja, det er da klart.
Hun tager jer med hen til mormor på søndag.
- Og hvad med til jul? - Der er hun hos familien i Rwanda.
Det bliver kun os tre.
Er du ked af, at mor ikke holder jul med os?
Der kommer andre juledage.
Ana, ryk dig.
Slip mig!
En BMX!
En prinsessekjole!
Ingen rører sig!
Far! Vågn op!
- Se, hvad jeg har fået! - Det er jo min lille pige.
Jeg spiser dig!
- Hej, Gino! - Cool BMX!
- Må jeg prøve? - Ja, værsgo.
- Hvad lavede I i julen? - Min mor kom tilbage fra Paris.
Hun fik tre dage fri fra FN. Se, hvad jeg fik af hende.
Fedt ur.
Må jeg prøve cyklen?
- Mor? - Ja.
Din lille papegøje. Hørte du det, mor?
Hvad betyder det?
- Var det dig? - Han må lære kinyarwanda.
- Fortæl ham det, mor. - Han sagde: "Jeg er en lille hvid røv".
- Skiderik. - Fjollehoved, hent øllene.
- Kom med. - Han burde lære vores sprog.
Det er det samme pjat hver søndag. Er der ridser i pladen?
Han er rwandi, en dag fortryder han, at han ikke ved noget om sit land.
Det er altid det samme.
- Er du stoppet i skolen? - De andre studerende kæmper allerede.
Har du ikke noget at sige? Vi har allerede mistet Alfonse.
- Han har aldrig været i Rwanda. - Han har ret til at kæmpe for sit land.
- Ingen bør være flygtning hele livet. - Tror du, Rwanda er et paradis?
Habyarimana vil udrydde alle tutsier. Vil du se det ske?
Mor har ikke været der i 30 år.
Der er en lille mulighed for at vi snart kan vende hjem, men du vil kun kæmpe.
- Vi må tage magten tilbage. - Hvilken magt?
- Ifølge aftalen skal vi dele magten. - En fej tankegang.
- Du tænker som et æsel. - Så er det nok!
Jeg er træt af det her. Lad ham rejse.
- Vil du have en madras? - Nej.
Jeg må komme i træning.
- Til krigen? - Ja.
GUD KAN ALT
Tror du på Gud, Pacifique?
Nej, jeg er kommunist.
Jeg tror på folket.
Jeg tror heller ikke.
Burundi står midt i en valgkamp.
Burundierne skal vælge præsident og ministre ved præsidentvalget.
Deres første valg...
- Hvor er Calixe? - Han er væk.
Han stak af i morges. Han kommer ikke tilbage.
- Hvad er der sket med Calixe? - Han stjal en masse.
- Som hvad? - En trillebør, svejsemaskine og kapsav.
Og en masse andre ting. Jeg anmelder det på mandag.
- Far, Calixe har stjålet Gabys cykel. - Han græder hele tiden.
Prothé fortalte mig om din cykel.
Vi skal nok få den tilbage.
En af kandidaterne i Burundis præsidentvalg er Melchior Ndadaye,
præsidentens største modstander.
Ndadaye leder FRODEBU og er hutu. Præsident Buyoya er tutsi.
Ndadaye er blevet kritiseret for at læne sig opad en etnisk platform.
Hvor kommer du fra?
Det er derhenne. På venstre side efter Léconces hus.
- Kommer du ikke med? - Jeg vil ikke have beskidte sko.
Se de hutuer.
Lad bilen være.
- Er du Léconces mor? - Ja, det er jeg.
- Goddag. - Goddag.
- Du ved vel hvor drengens cykel er. - Ja, jeg får en til at vise jer vej.
- Det er pænt af dig. - Godefrey og Balthazar, kom her!
- Vi kommer. - Jeg skal bruge jeres hjælp.
Tag dem hen til Mathias. De vil have cyklen tilbage.
Mathias? De er her efter cyklen.
Jeg solgte den til Jean Bosco.
Han bor på vejen bag avocadotræet.
Jeg ved hvor det er. Vi går derhen.
Mathias siger, du har knægtens cykel.
Jeg købte den og solgte den videre til en bonde i Gitaba.
Væk herfra.
Hvorfor er I 50 i en bil?
- Vi leder efter drengens cykel. - Hop ned derfra.
Vi skal hente cyklen, som blev stjålet.
Min cykel!
- Jeg købte den til min søn. - Den er ikke din.
Den blev stjålet fra min chef.
Jeg købte dem af Jean Bosco.
- Jeg har fået nok. - I kan ikke tage den. Det er skørt.
Jeg brugte alle mine penge på den. I kan ikke tage den.
Ind i bilen, Gaby. Ryk dig.
Åh Gud, han tager min cykel!
Gaby, tag ikke cyklen. Det er værre end at stjæle.
Forsvarer du bondeknoldene? Hutuerne er fulde af løgn.
- Flyt jer. - Jeg beder dig.
Stop. Lad mig være.
Jeg rører aldrig den cykel igen, jeg sværger.
Du sagde jo at...
- Mor, må jeg gå i poolen. - Jeg sagde klokken tre.
Hvis du keder dig så læg dig og sov med de andre.
- Ved nogen hvad gaven var? - Ja, vi ved det.
Hvad var det så?
Kom så FRODEBU!
Vi vinder valget.
Vågn op og gå med i FRODEBU.
Han må lære det. Han ville være en god afrikaner.
Jeg giftede mig for at shoppe på Champs-Elysées.
Han ser børnene som halvt sorte, jeg ser dem som halvt hvide.
- Forældre må opfatte deres børn ens. - Vil dommeren forstå det?
Gaby? Hvad sagde jeg til dig? Jeg bad dig lege et andet sted.
Hvordan kan du hoppe i sådan foran mine venner? Hvad siger det om mig?
- Hvorfor gjorde han det? - Det har han ikke sagt.
Det er uretfærdigt! Du aner ikke hvorfor han gjorde det!
- Så sig hvorfor. - Du talte grimt om far til tyksakkerne.
Jeg ønsker jer alle et godt 1993.
Sæt jer.
I ved allesammen, at i år er det første gang-
- burundierne kan vælge deres egen præsident.
Det er meget vigtigt, at landet har frie valg og demokrati.
Kan nogen fortælle mig hvad demokrati er?
- Det er ligesom Frankrig, frøken. - Men hvad gør Frankrig til et demokrati?
Frøken! Fordi før gjorde kongerne hvad der passede dem og dræbte folket.
Tag jeres samfundsfagsbøger frem-
-og skriv.
Et demokrati er et system, hvor magten ligger hos folket-
-og ikke hos en enkeltperson.
1. Juni 1993
ID-kort, tak.
Tag bolden, Gaby!
Kom her, min dreng.
Hjælper du den blinde mand?
Hjælp mig hen til stemmeboksen. Tag papirerne.
Godt, hjælp ham.
- Hvor gammel er du? - 12 år.
- Kan du læse? - Ja.
Det her er et historisk øjeblik. Et historisk øjeblik.
Læs papirerne.
Pierre-Claver Sendegeya, PRP.
Melchior Ndadaye, FRODEBU.
Pierre Buyoya, UPRONA.
- Hvem skal det være? - Melchior Ndadaye, FRODEBU.
FRODEBU.
- Er du klar? - Ja, det er gjort.
- Du tog vel ikke fejl? - Nej, nej.
Tak.
Burundi har ikke haft frie valg siden landet blev selvstændigt.
Men i dag mødte folk talstærkt op til valget.
Alle glæder sig over at dagen forløb uden nogle former for episoder.
I skumringen havde den spænding, der prægede
valget i Kamenge, centrum for oppositionen, lagt sig.
Far har siddet i telefonen hele dagen, rygterne flyver på ambassaderne.
- FRODEBU vandt åbenbart valget. - Er du glad for, du hjalp den blinde?
Hvis FRODEBU får flest stemmer, bliver Ndadaye præsident.
- Sådan er valg. - Fatter du ingenting?
Hvis hutuerne får magten, fordriver de alle tutsierne.
Hvis Ndadaye bliver præsident opstår der et ufatteligt kaos.
Melchior Ndadaye fører med 61 % af stemmerne.
Regeringspartiet UPRONA, anerkender tilsyneladende nederlaget.
Hvis UPRONA har hæren bag sig, ændrer det jo ingenting.
Det, der skræmmer mig, er, hvis de eventuelt hævner sig.
- Far, bliver du hos os? - Ja, jeg bliver her i nat. Kys, Gaby.
Far, hvad er forskellen på hutuer og tutsier?
De har forskellige næser. Hutuerne er lave og har store næser.
Tutsierna er høje og slanke med smalle næser, som mor.
Du er tutsi. Jeg ved aldrig hvad du tænker.
- Og hvad er jeg?? - En frækkert, som skal i seng.
I seng.
Slås hutuer og tutsier over territorium?
De har samme land, sprog og religion.
- Hvorfor så? - På grund af næserne.
- Prothé er hutu. - Bravo, Madame altvidende. Sov så.
- Så slukker vi. - Er det godt med den nye præsident?
- Så slukker vi. - Hævner han sig?
- Ingen hævner sig. - Klarer mor sig?
Selvfølgelig, vær ikke nervøs. Sluk så lyset.
- Hold op! - Send bolden tilbage, Francis!
Vær ikke sådan et svin. Giv os bolden.
I bestemmer ikke. Det er en offentlig strand.
- Det er min fødselsdagsfest. Hold op! - Så kom og tag den.
Kom igen, tag den så.
Far! Francis tog bolden. Gino og Francis slås.
Kom og tag den.
Hvad foregår der her?
Slip ham, for fanden!
- Stop så! Hvem er du? - Glem det.
- Dumme hvide narrøv. - Tænk på hvad du siger.
Hold kæft!
Det her får i betalt, narrøve!
- Gaby, mor er her. - Hvad?
- Mor! - Mine elskede unger.
- Tillykke, min skat. - Bliver du?
Jeg kom for at fejre din brors fødselsdag.
Har I det godt? Hygger du dig? Hvor er jeg glad for at se jer.
Tag æsken.
Jacques, giver du mig din lighter?
Blæs dem ud.
- Fra mor og mig. - Vi er så stolte af dig, Gaby.
Et videokamera!
Tak, mor.
Tak, far.
Kom bare, her er ingen.
Kom nu, det er i orden.
Vi fik tre på en gang.
Stjæler i fra mig? Fra min have?
Her er en gave fra mig.
I små skiderikker.
- Jeres mødre er hvide mænds horer. - Hold kæft, dit svin!
- Lad min mor være. - Jeg siger, hvad der passer mig.
Hvor er hun, din lille skid?
Stop! Lad ham være.
Francis, stop!
Hvor er hun? Hun er her jo aldrig.
Hun er død.
Lad mig være.
Pacifique.
Hvor skal du hen?
- Hej, boss. - Hej.
Lav lidt kaffe. FRODEBU vandt i landsbyerne.
Har du talt med Maxime?
Okay, ring tilbage.
- Prothé er ikke kommet i dag. - Han kommer.
- Marcel! Glem ikke at fodre hunden. - Javel, boss.
- Gaby, bliv i nabolaget i dag. - Ja, hvad er der?
- Hvad skal han? - Han er med i banden nu.
Ja, uden at I spørger mig? Hvor er du en idiot.
Vent. Han er tutsi. Det er ikke som du tror.
- Husk, hvad han gjorde ved floden. - Han undskyldte. Han er god nok.
Stop. Han har også mistet sin mor, det ændrer en.
Hvorfor sagde du ikke noget?
Vi er blodsbrødre. Jeg holder allermest af dig.
21. Oktober, 1993.
Marcel!
Gaby! Gaby!
Gaby!
- Gå ind. - Hunden.
Gå i seng.
- Hvad sker der? - Jeg ved det ikke.
Læg dig ned. Far kommer snart.
- Tror du det er mor i telefonen? - Nej, Gertrude. Det er hendes hus.
- Hvad er der sket? - Hvor har du været?
- Jeg er her nu. - De skød med våben.
- Og en helikopter fløj hen over os. - Jeg ved det, rolig nu. Jeg er her.
Det er godt.
Gaby, tag madrasserne og læg dem i hallen.
Saml legetøjet sammen.
Fortsæt, jeg har dem.
Hallo? Ja.
Hvis de fik Ndadaye er han død. Gjorde politiet ikke noget?
Det er Gino.
Det er hævn for præsidenten.
Hørte du? Far kom hjem og lagde madrasserne i hallen.
Det er et militærkup. De har dræbt præsidenten.
- Nej. Sværger du på det? - En journalist fortalte far det.
De dræbte nogle fra regeringen.
Hutuerne er begyndt at dræbe tutsier ude på landet som hævn.
- Alle flipper helt ud. - Far har lagt røret på.
Ja, du får dem nu. Børn, det er mor.
Hallo!
Jeg har det godt... Ja.
Vi var bange fordi vi var alene uden dig og far.
Dagen efter statskuppet i Burundi
har kupmagerne nedsat en komite for offentlig sundhed-
- og erklæret undtagelsestilstand. Grænserne er lukkede.
Og der er udgangsforbud mellem 18.00 og 06.00.
Melchior Ndadaye blev fjernet fra sin post i går.
Hans skæbne er ukendt, men Radio Rwanda sagde i går
at præsidenten og nogle af hans folk er blevet dræbt.
- Hvem er det? - Donatien.
- I klarede det. - Takket være Gud.
- Skyder de stadig? - Hæren gennemsøger og brænder huse af.
- Hvad med din familie, Prothé? - Jeg orker ikke tale om det.
De har dræbt alt håb.
- Prothé! - Hej med jer.
- Hvad vil I have? - Jeg steger æg.
- Og du, hvad vil du have at spise? - Pandekager.
Ved I, hvad klokken er? Jeg tror skolen holder åbent i dag.
Kom så, fart på. Skynd jer.
Kom, skat.
- Hej, boss. - Hej, Innocent.
Jeg er der om et øjeblik.
Du godeste, er du her stadig?
- Hvad? - Hvad laver du her?
Jeg troede, vi havde brændt jer allesammen.
Alle hutuer skal brænde op.
50 % mindre? Satans.
Vent. Jeg ringer tilbage.
Stop det der.
Innocent!
Forsvind herfra! Du kan hente din løn.
Ja, Bwana. Ja.
Skynd dig.
VELKOMMEN TIL RWANDA
Gabriel! Ana!
Du er vokset. Alt vel, Christian?
Jeg er så glad for at du kom til brylluppet.
Hvordan har du det, skat? Hvor er du blevet høj.
Kigali lufthavn, RWANDA.
Maradona går mod målet.
Maradona skyder. Roger Milla bremser ham. Han vender-
-men Maradona misser.
Kom så, piger. I skal i seng nu.
Christian, ingen boldspil i huset.
- Ryk dig. - Jeg står aldrig op igen.
Storesøster! Tak fordi du kom, jeg beklager det kom så pludseligt.
- Brylluppet kunne ikke vente. - Hvem er den store knægt?
- En hel soldat. Hvor er du blevet stor. - Fortæl os alting.
Jeannes familie er meget traditionel.
- Vi måtte gifte os på grund af babyen. - Babyen?
- Har Eusébie ikke fortalt det? - Tillykke.
Du skal være fætter.
En baby. Du skal være far.
Alle rejser ved lyden af det første skud FN, Frankrig, Belgien-
- de forsvinder allesammen. Regeringen får frit spil.
Du må tage Eusébies børn, Jeanne og babyen til Burundi.
- Der er mere sikkert. - De er i krig der.
Det bliver værre her.
Jeanne og babyen kan komme når som helst. Du overdriver.
Vi opfangede nogle meddelelser. Hutu- ekstremisterne vil ikke dele magten.
De slår alle i oppositionen ihjel, og så udrydder de alle tutsier.
- De dræber os alle. - Stop nu.
Du ved intet. Du forstår det ikke.
Pacifique! Du må gå nu.
Vi ses til brylluppet i morgen. Vær forsigtig på vejen, Eusébie.
- Hvor skal I hen? - Gitarama.
- Dine papirer. - Stig ud ad bilen.
Dine papirer.
Bonjour, madame franskmand.
Der er ikke mange franskmænd, der har sådan en næse.
- Mine papirer er i orden. - Jeg skal kropsvisitere dig.
Læg hænderne på hjelmen.
Du kan gå. Kør franske dame.
Mine papirer.
Det er dit held, at franskmændene er venner.
Gaby, det er Jeanne.
Og det er Jeannes mor.
Min søster og hendes børn, Gabriel og Ana.
- Hvor er min svigerinde smuk. - Hvad synes du, Gaby?
Du må ikke trække underbukserne ned.
Jeg er prinsesse.
Tre måneder senere 7. April, 1994.
- Mor. - Lille skat.
Der sker ikke noget, min ven. Der sker ingenting, elsklinger.
Rwandas og Burundis præsidenter blev dræbt i går aftes i et flystyrt.
De var på vej fra et møde i Dar es Salaam i Tanzania.
Flyet blev ramt af en raket eller missil.
Det forekommer sandsynligt at det var et planlagt angreb.
Telefonforbindelserne mellem landene er blevet afbrudt.
Tag æggene.
Der er relativt roligt i Bujumbura.
- Hvad laver du her? - Har du ikke hørt nyhederne?
Rwandas og Burundis præsidenter er døde.
Deres fly blev skudt ned over Kigali.
Hverken Pacifique eller Eusébie svarer.
Jeg kom fordi jeg ikke ved hvad jeg skal.
Jeg har ringet ti gange. Sluk musikken, jeg vil ikke være "venlig og vente" ”.
Undskyld, jeg skal nok falde ned, men jeg må tale med nogen.
Ja, se efter.
Stop den larm!
Ana, kom her.
- Den franske ambassade i Kigali. - Goddag, det er Michel Chappaz.
Jeg er franskmand og min familie i Kigali må hjemsendes.
Kan du sige mig hvad proceduren er?
Jeg ved, rygterne flyver, men du skal ikke være bekymret.
Jeg vil have dem hen på ambassaden, mens jeg arrangerer hjemrejsen.
- Lad mig give dig deres navne. - Vi tager ikke imod nogle navne.
Forværres situationen evakuerer vi folk.
- Det skal nok gå. Ha' en god dag. - Vent...
Fandens.
Ana, stop nu.
- Noget nyt? - Eusébie svarer stadig ikke.
Ana, flyt askebægeret. Pas på, det er varmt.
Ræk mig din tallerken.
Sådan.
Er det nok? Lidt mere?
Hallo?
Eusébie, jeg har ringet hele dagen, Gud være lovet. Ja, jeg kan godt høre dig.
Jeg ringer fra naboerne. De har kappet min ledning.
- Hør... - Det er kompliceret.
Vi ringede til ambassaden i Kigali og spurgte, om I kunne komme derhen.
- Vi venter på svar. - Vi når aldrig frem.
Der er vejspærringer.
Militsen og præsidentgarden dræber alle tutsier.
De dræbte en hel familie i nærheden ad os.
- Hører du mig? - Kan I komme til St Famille?
Til St Famille? Du fatter ikke...
De siger i radioen, at tutsierne har dræbt deres præsident.
De slår os allesammen ihjel. Pacifique havde ret.
De hader os. De vil slå os allesammen ihjel.
Eusébie, du må stole på Pacifique. Han henter jer.
Jeg beder dig, giv ikke op.
- Hej, Prothé! - Hej, Gabriel.
- Mor blev her og sov i går. - Så må du være glad.
Ja, men hun var ked af det. Eusébie ringede fra Rwanda.
- I skole, eller morgenmad først? - Morgenmad!
Godt, men du skal lande først. Så spiser vi.
- Hej, Prothé. Du kom. - Så slipper jeg for at se soldaterne.
- Bliver mor her? - Ja, indtil videre.
- Mor skal bo hos os. - Kom ned derfra.
Ana, kom ned. Sæt jer ned og spis.
Godaften. Situationen i Rwanda forværres.
Ifølge Røde Kors har volden allerede kostet tusinder livet.
Belgien og Frankrig vil evakuere deres statsborgere-
- som i de fleste tilfælde bor i hovedstaden Kigali.
I de seneste måneder er Kigali blevet en splittet by.
Man gennemsøger huse for at finde mistænkte fjendtligsindede,
og folk henrettes nu sammen med deres familier.
- Hvor mange døde er der i Rwanda? - Det ved vi ikke.
Vi ved kun at i de seneste seks uger
er bunkerne af lig vokset i dette lille land.
Et forfærdeligt syn.
Og det internationale samfund forholder sig passivt til folkedrabet.
Hallo? Hallo?
Åh, Pacifique... Pacifique.
Har du hørt noget fra Eusébie?
Her ved vi ingenting.
Er du sikker på, at vi kan rejse til Rwanda?
Jeg siger det til mor.
Ja, ja.
Pacifique er i live.
Folkemordet på tutsierne i Rwanda ophører i juli 1994.
Hans hær redder Eusébie.
Rwandas myndigheder opmuntrer flygtninge til at vende hjem.
Deres repræsentanter vil kunne indgå i en kommission.
Siden FPR overtog styret i Kigali, er tutsier fra det 30 årige eksil i Burundi
vendt hjem til Rwandas hovedstad.
Få ved, hvad der venter i det krigshærgede land,
men de håber at finde slægtninge i live.
Patrick Verdier for RFI i Burundi.
Farvel, mormor.
- Vær forsigtig. - Pas godt på børnene.
- Farvel, mine elskede unger. - Farvel, Mariana.
Du passer på din søster, ikke?
Jeg elsker jer.
Farvel, min skat. Tag hjem.
Gå nu.
Jeg er snart tilbage.
Har du det godt, Gabriel?
Kom. Hop ind i bilen.
- Lidt juice? - Ja.
Går det bedre?
- Hej, Nadine! Alt vel? - Det går fint.
Det her er Gabriel.
Her, gå ud og sæt dig på terrassen.
Tag det her med.
- Har du læst alle de bøger? - Ja, nogle mere end andre.
Jeg har oplevet mange eventyr med dem.
Jeg tog lidt småkager med til dig.
Åh, han er vågen. Kom og se.
Se.
En ugle.
- Hvor har du fundet ham? - I haven i morges.
Jeg anbragte ham et roligt sted.
- Fodrer du ham? - Han vil ikke have kød.
Du skal blande insekter i, ellers smager det ikke af noget.
Se her.
Her er din middag, lille fyr.
Ja. Godt klaret.
- Du ved alt om fugle. - Far har lært mig det.
- Jeg har en bog til dig. - Hvad er det for en?
- Det får du at se. - Jack London: "Ulvehunden".
- Hallo! - Hej, hvordan går det? Det er mormor.
- Hej, mormor. - Hvordan har min lille skat det?
Jeg har det godt? Er mor sammen med dig?
I går aftes var byen rolig, men ti døde
i en skudveksling mellem tutsi- og hutubander.
- Hvad vil du her? - Jeg skal til Ngagara.
- Franskmanden vil passere. - Byen er lukket. Tag hjem.
Jeg skal derhen. Det er vigtigt.
Jeg lader dig passere, men du må betale.
Det er ikke Europa. Her kan man ikke køre, som man vil.
Kom væk herfra.
Luk øjnene.
Jeg sagde til Yvonne at hun skulle lukke øjnene og lade være at se.
Der lå lig overalt.
Hundredtusindvis af lig.
Døde, døde, døde overalt.
Vi blev og kiggede...
Vi gik som i et mareridt-
- hele vejen til vi kom til moster Eusébies port i Kigali.
Yvonne gik ind i huset
og fandt pigerne i dagligstuen
og Christian i hallen.
Moster Eusébie var der ikke.
Vi ledte efter hende overalt, men hun var ingen steder.
Yvonne blev her i tilfælde af at hun kom tilbage.
- Gå ind til din søster. - Nej.
- Hvor er Yvonne nu? - Jeg ved ikke, hvor hun gik hen.
Jeg prøvede at finde Pacifique.
Jeanne og hele hendes familie var blevet dræbt.
Allesammen.
Pacifique blev stillet for en krigsret fordi han hævnede sig.
Han fandt dem, som stak dem ned, og gik helt amok.
Han tømte sit våben i dem. Han blev dømt til døden.
Han blev henrettet...
Af vores egne, Michel. Af sine våbenbrødre.
- Gaby? - Ja.
- Hvad laver du? - Tager noget at drikke.
Giv mig et kys.
Gå i seng.
Der er du jo. Vasker du de her op, tak.
- Skal du rejse? - Ja, jeg skal hjem.
- Ses vi igen? - Det ved jeg ikke. Du har bogen med.
- Værsgo, unge mand. - Tak.
Jeg har pakket en kasse med bøger.
Og det her. Det er et virkelig smukt digt.
- Et bevis på vores venskab. - Tak.
Han er vågnet.
- Han er blevet stærkere. - Han er en hård lille banan.
Skal vi slippe ham fri?
Hvis man er i et land, og man er født der,
så er det ens øjne, ens hud ens hænder,
rødderne dets træer, jorden dets kød,
knoglerne dets klipper,
blodet dets floder,
dets himmel, dets smag,
dets mænd og kvinder.
Kom her.
Jeg fandt hende ved et lykketræf i Bukavu ved bygrænsen.
Tak.
Prothé, lav hende noget at spise. Ana, hjælp Prothé.
Gaby, bliv hos mor.
Bukavu er normalt et helvede, men du drømmer ikke om, hvordan der er nu.
Der er hundredtusinder i gaderne ikke en ledig plads på fortovene.
Har hun sagt noget?
Ikke et ord hele vejen.
Gaby, tænd lysene udenfor.
Og giv mor et kys.
Godnat, mor.
Kan du ikke sove?
Hvad laver de?
Kom nu, Gaby, skynd dig. Du ser fin ud. Nu går vi.
- Hvor er mor? - Mor sover.
Hvad laver du?
Farvel, mor.
- Skynd dig! - Jeg kommer.
Kom, Gaby.
- Hvad er det? - Rwandamordernes avis.
Læs.
Alle hutuer ved at tutsier er uærlige forretningsmænd.
Hutuer skal ikke føles medlidenhed med tutsier.
- Pis. - Kom.
- Tre skud på artiklen vinder en øl. - Nej, jeg skal hjem.
Vent, se Francis.
- Prøv nu en gang. - Nej.
- Bare en gang. - Nej.
Hej, mor.
Tænkte du på dine kusiner og fætre?
Ja, det gjorde jeg.
De har været døde i tre måneder.
Ved du hvordan et lig ser ud efter tre måneder?
Der er ikke noget tilbage. Alt er rådnet op. Det stinker.
Jeg prøvede at samle dem op, men de løb gennem mine hænder.
De var bare fire pletter.
Jeg skrubbede og skrubbede.
Jeg skrabede med neglene, men deres blod var suget ind i cementen.
Gaby, lov mig altid at blive hos mig.
- Jeg er her jo. - Jo, men lov mig det.
Jeg lover det.
Har du sovet godt?
Hjælp mig med at få mor ind i seng.
Kom, Yvonne. Vi hjælper dig op.
Sådan...
Skal vi gå?
Hjælp mig...
Hjælp mig, skjul mig.
Har du set en fyr i en gul t-shirt? Løb hen og kig.
Ned på knæ! Knæl, sagde jeg!
- Hvor er din boss? - Han er kørt nordpå. Han arbejder.
- Hvorfor er du her? - De brændte mit hus ned.
- Her er ingen hutuer. - Han er der ikke.
Du har en uge, er du her efter det, slår jeg dig ihjel.
Sig til din far, at vi ikke vil have franskmænd i Burundi. Forstået!
- Herind. - Tak. Gud velsigne dig.
Giv mor et kys og gå i seng.
Godnat, mor.
Kom, Ana.
Hvad gør du? Vil du glemme dine fætre og kusiner?
Op med dig!
Syng for dine fætre og kusiner.
Christian, hvor er du?
Christine, hvor er du?
Hvor er mine børn?
Syng!
Kom nu! Syng som mor! Syng!
Jeg lytter.
Syng på kinyarwanda!
Syng til! Højere!
Du taler ikke kinyarwanda! Skam dig!
- Lad være, mor. - Hold din mund!
Hold mund! Din far er et fransk svin, som efterlod os der til at dø.
Syng! Syng, sagde jeg!
Stop, Yvonne! Stop! Slip hende.
- Gaby, kom og hjælp mig. - Slip hende!
Kom her, skat.
Ana!
Min barn er kommet til skade, jeg må have hende på hospitalet.
Ud ad bilen!
Du ved hvem jeg er. Vi har mødt hinanden før.
Se!
Jeg har penge. Tag pengene.
Ved du, hvad I gjorde i Rwanda?
- Hun er kommet til skade. - Og hvad så?
Lad mig passere. Vi skal på hospitalet.
Ad vejen!
Det er fint, der er ingen frakturer.
Giv hende paracetamol mod hovedpine.
Om tre uger kan du selv fjerne stingene.
- Tak, doktor. - Det var så lidt.
- Vi må tilbage til mor. - Nej, vi bliver. Det er for farligt.
- Har du set Yvonne? - Jeg har ikke set hende.
Mor!
- Undskyld, har du set min mor? - Nej, jeg har ikke set hende.
- Hun er ikke der. - Godt, kom.
Gaby? Ana! Kom.
Mor er ikke her.
Du må komme. Der er sket noget slemt. Skynd dig.
Se, hvad de svin til hutuer gjorde. De dræbte hans far.
- Armand? - De stak ham ned på vores gade.
Der hvor vi bor. Lort!
De lod som om de var sælgere og da han ville købe noget...
Passer det, Armand?
Armand?
- Kom, de venter på Os. - Kom nu, Armand.
Kom nu.
- Hej. - Hvem er de hvide unger?
- De er gode nok. - Deres mødre er tutsier.
Er du den døde ambassadørs søn?
- Kør ned til stranden. - De har fundet din fars mordere.
- Hvad er der sket? - Vi har fundet morderen. Det svin her.
Bind ham fast i bilen.
Gaby, du skal gøre det for at hævne din ven.
Fransk eller tutsi, tutsi eller fransk? Hvad vælger du?
Nå?
Gør det!
I kan ikke blive her. Jeg sender jer til farmor og farfar i Frankrig.
- Kommer du med? - Nej, jeg må finde mor.
- Elsker du stadig mor? - Ja, jeg gør, min skat.
- Armand! - Det er Gabriel!
Bujumbura - Nutid.
Du har forandret dig. Og hvad er det her?
Giv mig den. Skal vi køre direkte?
- Arbejderne er der om en time. - Hvis det er i orden med dig.
- Har du sat fotoet op? - Det gjorde min mor.
Det var vigtigt for hende at det var der, når du kom.
- Hej. - Hej.
- Hvor skal vejen gå? - Den begynder deroppe.
Alle de her grave skal fjernes.
- Det er svært for familierne. - Ja.
Graven er der. Lad os komme i gang.
Ja, det er hårdt. Og folk skal betale for opgravningen.
- Hvad med papirarbejdet? - Det er klaret.
Jeg har reserveret en plads på St Famille. Din far kan hvile i fred.
Læg den på siden.
- Hvor fandt I ham? - Lige her.
Og Prothé var lige der.
Din far prøvede at redde ham, men de var to mod ti.
- Derhenne? - Ja.
Kan du huske hvordan vi plejede at danse?
Lucien... han gjorde sådan her.
- Sådan her. - Netop. Han kunne ikke sige det.
- Har du hørt noget fra Gino? - Nej, han rejste til Belgien.
- Ingenting? - Han lod aldrig høre fra sig.
Der er noget du skal vide.
Det handler om din mor. Jeg ved ikke hvordan jeg skal sige det.
Jeg har ikke kunnet finde ordene.
Christian, hvor er du?
Hvor er mine børn?
Christian, hvor er du?
Mor, det er mig, Gabriel.
Christian?
Christian...
Ana, mor har været her i tre måneder.
Efter alle disse år, hvor vi har ledt, kom hun hjem.
Jeg bliver og passer hende, til hun får det bedre.
Prøv at komme hertil.