Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Nu mi-am pus un leu în plus. Cât vrea omu’, atâta mi-ai dat.
Ai zis că-n trei zile. A și trecut ziua la fetiță.
I-am promis și uite că m-am făcut de râs la fetiță.
Ce-mi faci, mă? Mă faci că ce vrei să zici?
Că mă duci d-o lună, „că acuma”, „că asta”...
Mă faci hoț?
Mă piș pe banii tăi și-mi bag pula în cadou’ lu’ fii-ta.
M-ai înțeles ce zic?
Așa...
Îmi dai banii înapoi, și gata. Nu mai, nu mai îmi trebuie.
De unde să-ți dau eu banii acuma? N-am dat la om să aducă?
Acum aștept să aducă Îl încurc și pe el săracu’ de el?
Îmi dai banii și gata, am terminat.
Mamă, ce-mi faci tu mie, c-am fost om să vreau ca să te ajut.
Care-mi aduce, ce vină are el că am avut eu încredere?
Da’ mi-aduci atunci?
Ia uite-l mă, mânca-ți-aș, ce-mi face! Normal că-ți aduc.
Așteaptă și tu puțin, ai răbdare că-ți aduc.
Ce atâta frică, parcă-mi trebe’ mie banu’ tău?
- Vezi c-ai promis. - Și normal.
Să vezi ce frumos are să-i vină la fetiță.
E d-aia care vine mulat, cum le place lor, da.
Da?
Bine. Hai.
Ia uite, mă, ce-mi face.
Și-ți aduc și pentru doamna dacă vrei.
- Da? - Tot de la el.
Are și bluze.
Hai, mă, zi! Tu ce crezi?
Cel care ți-a zis așa,
primul care ți-a zis, nume de cod, „Guriță”,
de la ce ți-a zis așa?
De la că-i place banana.
De la asta.
Îți place banana?
Îi place! De la poftă i-a ieșit herpes la gură.
Hai mă, lasă-l pe el să răspundă!
Nu-l ajuta, că-i băiat mare.
Da...
Hai, mă, spune odată, cât să stau aici după tine?!
- Răspunde odată la ce... - Așa s-a gândit el atunci.
Putea să-ți spună și altfel, da’ ți-a zis „Guriță”.
Toate numele astea care le dai la lucrători au de-a face cu omu’,
cu cum e omu’.
Nu știu de la ce mi-a zis așa.
Este de la...
notele informative ce le-am dat.
Că dau pe gură. Nu?
Hai zi-mi atunci!
Mă ajuți și tu pe mine cu ce te-am rugat?
Vă rog eu frumos.
Vă rog frumos, nu pot să fac așa ceva.
Nu că nu vreau, da’ nu pot.
Nu sunt bun la asta.
Nu că nu vreau.
Aia e, atunci.
La băbuță când ai dat peste ea în casă ai putut, când te rog eu, „nu pot”.
Cum e omu’! Eu să fac pentru tine și tu nimic.
S-a-mpiedicat, pe cuvântu’ meu de onoare, n-am dat în viața mea în cap la nimeni.
Sunt alții, eu nu.
Dacă e de altceva, fac orice, atâta nu fac.
Nu mai zi și tu „fac orice”. Că sună urât.
Înțelege lumea dracu’ altceva.
Singuru’ lucru care nu pot ăsta e.
Atâta nu pot să fac, pe cuvântu’ meu.
Îi dau la bot, la cap, la găoz, dau teroare, orice.
Atâta nu pot să fac.
Bă, da’, cin’ ți-a zis ție să faci, mă?
Cin’ ți-a zis ție așa ceva?
Bă, tu ești prost?
Ce, noi suntem aicea criminali?
Măi, tu ești prost rău de tot...
- Vrei să mă bagi în căcat? - Nu.
Ia zi, mă bulangiule, tu vrei să mă bagi în căcat?
Futu-te-n cur să te fut!
Doar atâta, pe oricine mi-l dați, n-am altă problemă.
Băi! Te-ai încins rău la cap, du-te înapoi în cameră!
Nu m-am încins. Doar asta nu fac, în rest fac orice.
Vă rog eu să mă ajutați dacă se poate să mă ajutați.
Ce-mi faci tu pentru mine care face trei ani?
Că nu văd, nu văd ce-mi dai tu de valoarea asta.
Doar doi ani sunt.
Ia uite, tovarășu’ infractor...
Da’ la cine-i pixu’? La tine-i pixu’?
La cine-i pixu’ te întreb eu pe tine?
Aveți foarte mare dreptate.
Pe condiționat dacă ieși e doi, altfel e trei, nu e doi.
Și cine-și face părere aici dacă ieși pe condiționat, tu sau eu?
Numai dumneavoastră.
Păi sigur că da.
Și cine are aici pixu’?
- Eu sau tu? - Dumneavoastră.
Da’ cin’ ți-a zis ție asta?
De unde să am eu pixu’?
Sunt eu aici comandant pe arest? Am eu față de tablagiu?
La comandantu’ d-aici e pixu’ nu-i la mine, nu mă ocup eu cu așa ceva.
Vorbești cu el dacă nu-ți place ca să te...
Te rogi de el,
că el știe care cum iese d-aici.
Vă rog eu frumos...
Pe dv vă ascultă dacă-i spuneți.
O să ajut, nu rămân dator.
Vă rog eu să aveți încredere în mine, că nu rămâne Vali, el, dator.
Păi și normal că ascultă.
Vă rog frumos să aveți încredere.
Da’ nu se poate ca eu să fac abatere pentru tine
și tu să nu mă ajuți și tu pe mine, nu-i așa?
Nu.
Nu se poate ca numa’ unu’ să dea și celălalt numa’ să profite.
- Păi nu-i corect așa. - Aveți dreptate.
Și atunci ce-i așa de greu? Că nu e.
Nu.
Este de aplicat tot sistemu’ IGM.
Același sistem care se aplică și la ei.
Ai mai întâlnit, e represivo-restrictiv.
Repetăm împreună dacă nu este foarte bine cunoscut.
Vă mulțumesc.
La fiecare 24 de ore,
trei-patru ședințe de intensitate cât duce omu’.
Între ele, programu’ de repaos.
Discuții cu caracter divers de subiectele care le urmărim.
Fiecare sesiune mare grijă!
Să se înceapă odihnit, altfel apare tendința de inventare.
Este clar.
Avem la tălpi, la genunchi, oușoare,
abdomen, rinichi, torace, față, spate, lateral.
- Capu’ nu se lucrează. - Nu.
Totu’ până la nivelul umerilor, tot corpul.
Ascultăm cu mare interes, scriem nota. Și atâta tot, ce-i așa de greu?
Și mai este cineva pe cameră cu mine, nu-i așa?
Bine-nțeles.
Munca de prelucrare se face singur, în doi sau mai mulți.
În funcție de situație.
Sunt sigur că pot să mă descurc și singur.
Sigur că da.
Măi puiule... da’ ăștia sunt niște pinguini.
Ăștia se pișă pe ei și numa’ dacă te faci nițel spre ei.
N-am nicio problemă,
da’ am întrebat numa’ ca să știu la ce să mă aștept.
Știi cum sunt ăștia?
Zici că-s pe invers dacă-i vezi cum fac.
Păi, îi iei nevasta și i-o fuți acolo în față.
Te piși pe el, înțelegi ce-ți zic eu ție?
Am înțeles, sigur că da.
Ăștia toți sunt niște pinguini.
Normal era să nici nu-mi pese,
da’ mă scoți așa din casă, futu-ți morții mă-tii de pinguin.
Deci ai înțeles, puiuțule, care-i treaba?
Da, este clar.
Nu uitați să vorbiți cu tovarășu’ căpitan,
vă rog eu din suflet.
- Da’ tu te tocmești cu mine? - Nu...
Ce-i aicea, e talcioc? Adică tu ce vrei? Tu vrei înainte?
Niciodată!
Este când credeți dv că merit ca să vorbiți pentru mine.
Numai când vedeți că merit.
Numai atunci.
Păi așa, te rog.
- Unde să merg cu dumneavoastră? - La București, îmi pare rău.
- De la miliție sunteți? - Da.
Nu-i nicio problemă, stați liniștit. Nu vă faceți griji.
Păi eu nu-mi fac nicio grijă, da’ poate e o confuzie sau...
Nu, nu e nicio confuzie. Trebuie să mergeți până la București.
- Da’ ce s-a întâmplat? - Nici noi nu știm prea multe.
Pe noi ne-au trimis să vă înștiințăm și să mergeți cu noi.
Și mâine vă aducem noi înapoi.
Da’ eu nu am cum să merg acum la București,
eu luni ajung în București, acuma sunt în concediu cu familia.
Tre’ să mergeți că am venit din București după dv.
Mâine vă aducem noi înapoi.
Rămâne familia aicea, doamna cu copiii, și mâine vă aducem noi înapoi.
- Despre ce e vorba? - Stai un pic...
Nu depinde de noi.
Facem trei-patru ore până la București.
Cât stă de vorbă cu șefu’, apoi iar trei-patru ore...
Da’ s-a întâmplat ceva?
Nu s-a întâmplat nimic, stați liniștit, nu este nicio problemă.
O simplă declarație trebuie să dați.
Rămâneți dumneavoastră cu familia până se-ntoarce acasă.
Nu vă supărați,
puteți să-mi arătați și mie o legitimație, vă rog?
Nu vă supărați...
Cum să nu, sunt în mașină.
Mergem la mașină, vi le arătăm pe ambele.
Unde-mi sunt sandalele?
În trei-patru ore suntem la București.
Să trăiți, tovarășu’! Ce faci?
La datorie, tovarășu’.
Noi ne-am întors acum de la Constanța și mergem spre birou.
Sevici’ ușor!
Hai, te rog, am ajuns. Aici trebuie să mergem.
Tot nu înțeleg de ce trebuie să ajung eu la miliție.
O să vezi când o să ajungem sus.
Mă gândeam totuși să mă lăsați. Vin eu mâine.
Hai, bă, mai repede odată că n-am timp de tine.
Hai, urcă, lasă!
De ce mă împingeți?
Nu te-a împins nimeni, poate te-ai împiedicat pe scări!
- Ba da, m-a împins domnu’! - Ți s-a părut.
Hai! Hai mai repede!
Da’ mă vezi c-am plecat? Am promis, știu.
- Ăsta-i? - Ăsta-i.
- Hai, noroc. - Hai, noroc.
Ce faci, mă?
Uite-l, mă, ce bine arată, mă!
Ai fost la mare, te-ai bronzat?
Ia mă, mâna de pe mine!
Te-ai mai împlinit, frumos la mare.
Băi, ce dor mi-a fost mie de tine!
Cum e?
Frumos?
Zi mă, e frumos? Îți place?
Bă, îți place cum e aranjat aicea?
Ce faci, mă?
Ți-a mâncat pisica limba!
Bă!
Luați, măi, mâna!
Stai mă, unde fugi așa? Te urci pe pereți, ce faci? Gata!
Ești cald, să știi.
Am pus mâna pe tine, acuma ești frumos.
Cu mine o să faci programu’.
Să vezi ce frumos lucrăm noi împreună.
Ți-au zis de program, da?
Bă, nu ți-au zis ăștia de programul de-aicea?
- Nu mi-a spus nimeni nimic. - Cum mă, nimic, nimic?
Sistem IGM. Vorbim de regim represivo-restrictiv, da?
Este vorba despre la tălpi, la ouă, abdomen, torace și față.
La față mai așa și-așa, mai puțin față.
Nu stricăm anatomia.
Și ce ne mai vine nouă prin cap dacă ne plictisim.
Pentru varietate.
Da?
Uite, întrebi când te scoate la... să dai declarație.
Ce să întreb, domnule?
Că bun, cine căcat sunt eu,
că de ce așa și pe dincolo, hau, bau, ce mai vrei tu.
Da’ până atunci, ne conformăm la program amândoi.
Regim drastic, asta-i treaba.
Eu vă rog foarte frumos să mă lăsați în pace.
Asta e o discuție care nu-și are rostu’.
Noi doi, putem foarte bine nici să nu vorbim nimic unu’ cu altu’
cât mai stăm aici amândoi.
Eu am zis să-ți zic,
să înțelegi de la început, că n-ai treabă cu mine, mă.
La mine este îndatorire.
Este înțelegere semnată ca la orice lucrător.
Atâta.
Nu știu ce tre’ să spun. Și nici cine sunteți dumneavoastră.
- Vezi că te repeți. - Domnule, nu înțeleg.
- Te repeți. - Nu, nu mă repet.
Că te-am luat așa, prin surprindere.
Nu înțeleg care este poziția dv aici, atâta tot.
Uite așa este la primul contact.
Simți încurcătură în tine, așa.
- Este absurd. - Băi, nu este absurd.
Spui și tu așa, da’ nu este.
Știi foarte bine ce-ai făcut.
E uneltire, nu te mai atâta.
Vezi la ce te-ai băgat? Acum...
Deci, eu vă rog foarte frumos să încetați această formă de presiune.
Este un abuz fără nicio logică,
nu are niciun sens ce faceți în momentul acesta.
Are, mă, sens, foarte mult.
Nu s-au înțeles oamenii cu tine de vorbă bună.
Păi, ei se exagerează așa, degeaba?
Și care este legătura cu situația existentă între noi doi?
Pentru că noi doi nici măcar nu ne cunoaștem așa.
Noi doi trebuie să împărțim această cameră pentru scurt timp și atât.
Ție acuma la început ți se pare că eu sunt un pielea pulii
care vorbește degeaba pentru tine?
O să vezi tu mâine dimineață la înviorare că nu-i așa.
Nu știu de ce interpretați așa.
Îmi pare rău, eu nu sunt aici că vreau eu.
Lasă, nu-ți pare rău, tu spui numai o vorbă,
așa, că ești electrocutat acuma, da’ nu-ți pare rău în realitate.
Nu am ce să vă explic dacă nu înțelegeți.
Am senzația că ne întoarcem în permanență de unde am plecat.
Eu am zis că putem să avem o relație decentă.
Lasă că vezi tu „decentă”.
Bun.
Păi din momentul ăsta
eu vă spun că nu mai răspund acestei forme de abuz.
Zi, mă, ai așa, ca un nod pe gât, este?
Apăsare acolo, pe centru, la piept.
Ce ești, mă, așa?
Ești supărăcios?
Zi, mă!
Hai, că la iarnă facem brad împreună.
Tu cu barba asta o să fii Moș Gerilă.
Vezi să-mi faci cadouri multe, că altfel mă supăr tare.
Nu cred că o să stau prea mult aicea, nu există un motiv real.
Stai, mă, liniștit.
Te-ai aranjat foarte bine acolo.
- Ai, să-ți bagi pula! - Sunteți mai de mult aicea?
Ce, mă?
Am întrebat dacă sunteți mai de mult aicea.
Eu așa cred.
Mai vin, mai plec.
Sau decât la lucrare, cum e la tine acuma.
Mă cheamă special pentru asta.
Nu e prima dată, mă.
De ce sunteți acum aici pentru mine? Cu ce scop?
Vreți să spuneți că suntem împreună dinadins în celulă, sau cum?
Ordin, mă!
Ți-am explicat, este pentru ca să pun presiune pe tine.
Dacă nu v-ați înțeles ca oamenii...
Eu am explicat totul organelor abilitate.
Eu nu-s nebun din senin, mă, să am eu ceva cu tine.
Pe mine nici nu mă interesează în realitate cine pula mea ești tu.
Am credința că se va rezolva foarte repede.
Da...
Normal să crezi că pleci acasă.
Nu e, bă, doar așa de sperietură.
E de făcut lucrare, mă, la tine.
- Tu unde stai cu casa, mă? - Mie așa mi s-a spus.
- Unde stai cu casa? - Pe Stupinei, la Foișor, stau cu casa.
Știu exact.
În spate, la Foișor.
Greu de spus în spate. Într-o parte, înspre Traian.
- Da, în spate, știu. - Zic, nu are spate, că este rotund.
Casă la curte, sau apartament la bloc?
Casă.
Bine, este și o curte foarte mică în jurul casei,
dar perimetrul este insignifiant.
Și te-ai născut aicea sau l-ai obținut după?
M-am născut acolo. Și ai mei tot acolo.
E cartier de jidani care au plecat în Israel
și s-au dat casele la oameni.
Tu n-ai nume de jidan, de-aia te-am întrebat.
Casă frumoasă?
Greșiți, domnule.
Cartierul evreiesc era mai departe, după hală, Hala Traian.
Nu, ăla-i de ciori. Zi, mă, casă frumoasă?
Domnule, este greu de spus
când te-ai născut acolo și te-ai obișnuit.
Cum adică, mă?
E mișto sau nu?
Nevastă-ta, cum e?
E mișto sau e greu de spus, că te-ai obișnuit cu ea?
Nu este același lucru la oameni.
Uite că ai acum ocazie să te obișnuiești cu simplu.
Și dacă ți se pare prea mișto, se poate și mai pe simplu.
Dacă ți-e moale patul.
Nu, eu știu că la bloc nu este cel mai bine.
Dar eu, de exemplu, când eram copil,
îi invidiam foarte tare pe cei care stăteau la bloc.
- I-auzi! - Da!
Sau pe cei care aveau frați mai mulți.
Erau mai mulți copiii,
mie mi se părea ca era un fel de comunitate, așa.
Hai, mă, să facem schimb dacă-ți place așa tare.
Și nici noi nu stăm numai noi aicea.
Noi avem parterul, la etaj stau părinții mei,
și mai este mansarda, dar la mansardă stă altcineva.
Bogăție!
Nu a fost, domnule, nimeni propriu-zis bogat la noi în familie.
Toți au fost cu salariu, de profesor, doctor,
mă rog, fiecare ce-a lucrat.
Taci, bă, din gură, băi. Învârt doctorii banii cu lopata.
Altfel se pișă pe tine.
Dacă mă duc eu c-o problemă, până nu-i dai, mori acolo.
Depinde de doctor.
Bine, ai mei au fost mai mult cu salariu de profesor.
Nici măcar nu am avut afaceriști în familie.
Nici înainte.
Etaj, figuri, garaj. Cum e?
Domnule... Parter și etaj.
Mai este mansarda, dar, v-am spus, stă altcineva.
Mobilă veche, porțelan, argint, figuri?
Nu avem lucruri de valoare în casă.
Lucrurile mai vechi sunt maximum niște amintiri.
- Taci, mă! - Nu au valoare propriu-zisă.
Taci din gură! Vezi că știu?
E pont la tine acasă. E pont clar!
- Ce pont? - De ăla mișto.
Ce este pontul?
Pentru efracție.
A fost combinație, mă.
Am băut un șpriț cu omu’ acasă la el,
s-a făcut de la băutură și mi-a făcut cadou niște monede vechi.
A doua zi le-a găsit la mine acasă, normal.
După ce termin lucrarea cu tine, primu’ el vine la rând.
Oricum, noi, cum zic,
nu avem nimic care să fie de valoare în casă.
Nu te cred, mă, poți să spui tu orice.
Orice casă veche are lucruri ca lumea în ea.
Un lemn mai gros așa, mă.
Sau de fier dacă ai o țeavă, ceva.
Să văd ce pot să găsesc.
Hai că poți.
Hai că i-am zis să ne aducă jucărele.
N-am auzit ce-ați vorbit, adică n-am fost atent.
- Ai auzit foarte bine. - Nu, mă gândeam la ale mele.
Minți.
Ești arc la ce se-ntâmplă.
E de la frică.
Știi la virgulă tot ce-am zis.
Ce-ai, mă?
Treci pe patul tău, acolo.
Ia cotu’ de-aici!
Hai, că mai e un pic și vine păpica.
- Nu mi-e foame. - Da?
Deci mama mea face foarte multă zacuscă și murături,
și în general foarte multe conserve.
Întotdeauna am avut cămara plină de conserve.
Tot țărani.
Și din carne ce-ți place cel mai tare? Porcu’, oaia sau puiu’?
Pește.
Dacă este proaspăt.
Plin de oase, nu pun gura.
Po’ să-mi dai orice fel de pește, mă piș pe el.
Să știți că nu toți peștii au oase.
Sau depinde cum este gătit.
Știuca umplută, de exemplu, nu are oase. Nici șalăul.
- Cu ce-i umplută? - Cu carnea ei.
Este tocată, amestecată cu diverse și pusă înapoi în pielea ei.
Mirodenii.
Oare om umplut se face?
Cum de n-a venit la nimeni idee să facă și om umplut ca pe știucă?
Doamne ferește! Ce coșmar.
Capete tăiate din care ies șopârle și insecte...
...pești plini cu gândaci.
Și mai ce?
Ouă care se sparg și din ele ies păianjeni... schelete...
Asta zic, sunt tablouri compuse din scene mai mici.
Are nume de bormașină.
Este o glumă care s-a mai făcut.
Da... Îți place pictorul ăsta?
- Îmi place foarte mult pictorul ăsta. - Și mie îmi place.
Eu și cred că mi-l imaginez mai mișto decât este el.
Să știți că este foarte sugestiv atunci când îl vezi în realitate.
Orice oroare ai văzut, e foarte greu să-ți imaginezi așa ceva.
Da’ a fost mai de mult, nu? Pe timpuri.
Bineînțeles, în Evul Mediu.
Tovarăș cu Țepeș. Mie mi-a plăcut tare de tot de Țepeș.
El a inventat să-i tragă în țeapă prin cur pe hoți.
El a fost ăla care a inventat asta.
Da, știu. Este o legendă.
Care legendă, mă?
Erau păduri pline de țepe cu oameni trași prin buci.
Era plin pe vremea aia. Oriunde în țară. Peste tot.
Țeapă...
Da... Nu vă contrazic.
Nu că să le taie capu’, nu ca să-i spânzure,
nu să-i ardă, el ce le făcea?
Îi trăgea în țeapă.
Îți dai seama ce urât s-a gândit al meu?
Câta chinu’ pe ei, îți dai seama?
Da, cred că mureau imediat de durere.
Nu mureau imediat, asta era prea simplu.
Dacă era să moară imediat, nu le tăia capu’ mai bine?
Pe unde le ieșea lor țeapa, mă întreb eu.
Prin spate imediat după cur, sau mai sus direct pe gât, prin gură?
Nu știu.
Din toată școala, mie istoria mi-a plăcut.
Și filmele de istorie...
Da, cred că tuturor băieților ne-au plăcut filmele astea.
Buzduganul cu trei peceți, Drumul oaselor,
Iancu Jianu haiducul, Iancu Jianu zapciul,
Decebal, Burebista, Trandafirul Galben, Zestrea domniței Ralu,
Cu mâinile curate, Atunci am comandat pe toți la moarte...
Toate. Vezi cum le știu? Florin Piersic, Sergiu Nicolaescu...
- Da, sunt multe. - Ilarion Ciobanu.
Sunt multe. Mai sunt și altele.
Păi mai zi dacă zici că mai sunt multe.
Nu-mi vin acum.
Păi nu mai zi atunci, în pula mea!
Mă corectezi...
Nu vezi câte am zis eu?
Am zis un’șpe.
Poți să spui și tu un’șpe acuma?
În niciun caz.
Păi atunci, taci în pula mea!
Ia uite, mă.
Eu am boală la murături.
Ce murătură îți place cel mai tare, mă?
- Conopidă. - E, căcat.
Mie varza.
Și făcută așa, frumos, cu un ardei iute între ele,
semințe de mărar, e, pula mea să știi tu?
Și mie îmi place.
Te dai la mine, ești nebun la cap?
Nu mănânci, se confiscă.
Să știți că noi am ajutat întotdeauna.
Mama mea este profesoară
și la noi vin foarte des copii de la ea la masă sau la meditații.
Foarte des orice fel de copii.
Uite cum faci diferența!
Și mare șmecher ce ești tu c-ai dat o supă la un copil mai sărac.
Că aici am eu boală pe voi.
Faci după aia de să știe toată lumea.
I-ai dat, i-ai dat și gata!
Spun doar că mama ajută pe toți copiii de la ea.
Să știți că a dat și meditații fără niciun ban.
Da, afară de când a luat pielea de pe ei.
N-ai ajutat, bă, pe nimeni, îți zic eu.
Îmbuibați, aia e.
Că dacă n-aveai, să vezi ce bună era asta.
Domnule, vă închipuiți niște lucruri care nu sunt adevărate.
Nu avem o situație deosebită
față de alți cetățeni din București, să știți.
Suntem și noi o familie care se zbate așa, ca toată lumea.
Se zbate din cur mă-ta!
Ia zi tu, mă!
Ce faceți voi în fiecare vineri seară?
Că știu, vezi că știu?
Ce fel de meditații faceți voi acolo?
Zi, mă!
Nu facem, domnule, nimic deosebit, față de ce fac alți oameni,
nu știu ce știți dumneavoastră sau ce vi s-a spus.
Aoleu! Deci tu spui că toată lumea la bloc care muncește
face ce faceți voi.
Nu face, băi, infractorule!
Nu toată lumea face ca voi.
Eu nu mai vorbesc absolut nimic din clipa asta.
Vin oamenii obosiți de la muncă,
s-apucă să uneltească ca voi, asta zici tu?
Sunt niște minciuni pe care sincer nu știu cine vi le-a spus.
Le-a spus niște tovarăși de-ai tăi ca să scape cu rozeta întreagă.
Stau de atâta timp aicea și n-a anunțat nimeni pe nimeni.
Sigur, vă rog frumos. Vă rog.
Simona Neagu. Vă rog frumos, sunați la mine acasă.
- Sau pe mama și tata. - Am înțeles.
- Se îngrijorează. - Am înțeles, tovarășu’.
O să... anunțăm, sigur.
- Vă rog din suflet. - Da. Sigur.
Ce faci, mă?
Gata?
Ia zi, ți-au explicat ăștia că punem beteală împreună?
Vezi că nu te uiți în ochii mei când vorbești cu mine.
De ce nu te uiți în ochii mei?
- Doar v-am spus... - Ești cu minciună. E semn.
Doar n-am sesizat culoarea, atâta tot.
Da...
Eu cum știu că ești cinstit dacă nu te uiți în ochii mei?
- Tre’ să-mi spui o poveste! - Ce poveste?
Poveste, mă!
Ai băiețel, ai zis.
Ce, tu nu-i zici povești?
N-am zis, da’ e mare de-acuma, nu-i mai spun povești de mult.
Și fetița e mai mare sau mai mică ca băiețelu’?
Fetița-i mai micuță, în general nu prea le-am spus povești.
Micuță...
Și eu cum adorm, Sheherezada?
Știi cu Sheherezada, da?
Cred că-i mai cunoscută partea asta decât oricare dintre ele.
Bravo, mă, și Aladin e pielea pulii.
Asta-i cea mai cunoscută.
N-am citit-o.
Bă, nici eu.
Mă enervez numai când le văd grosimea.
Eu pe filme am boală.
Era un băiat care-i ziceam Sheherezada, da’ la alt arest, nu aici.
- Ce faci? - Mă duc la toaletă, wc.
- Mâine. - Vreau să fac pipi.
Bă, ce-am spus eu?
Îmi vine foarte tare acum.
Mâine, nu-mi țârâi mie în ureche.
Te organizezi și tu, ce dracu’?
Hai, pune-te înapoi!
Pune-te, măi, înapoi!
Ia uite-l, mă.
La ce te gândești?
Gândește-te la ce ceva frumos.
Tati?
Hai puiuț!
E regulament că la somn, nu cu fața la perete.
- Ce? - E regulament, mă. Regulamentul!
- Nu cred că pot să mă controlez. - Aoleu!
- Scrie undeva sau cum? - Bă, tu ești nebun?
- Ne-au spus? - Bă, e bine așa cum ți-am spus eu.
- Haideți să ne culcăm. - Da, da în sus.
Pe-o parte!
Ce-am vorbit eu cu tine, mă? Dă drumu’, mă!
De ce te... piși pe... regulament, mă?
Futu-ți pizda mă-tii!
Ce mă, ești superior?
Ieși de-acolo!
Ieși că acolo dormi la noapte dacă nu te înțelegi de vorbă.
Bă! Regulamentul e că trebuie, bă, nu să te piși tu pe el, bă!
Zi, mă, ești superior și eu sunt un căcat?
- Ce-ai, domnule, cu mine? - Ești superior?
- Să dormi pe spate, asta vreau! - Bine!
Ți-am zis că-ncepe nebuneala!
Hai că ne împrietenim ușor!
E mai bine așa?
Zi, mă, e mai bine așa?
Ce-ai cu mine?
Să dormi pe spate!
Regulamentul e că trebuie, e cel mai important din lume!
Ieși de-acolo.
Hai, ieși, ieși că nu mă bag după tine.
Vino-ncoa’!
Mă doare!
Nu!
Nu știu. Cu mine n-a vorbit nimeni, nimica.
Hai, mă, da’ să nu pui bază pe nimica, chiar așa?
Păi de aia n-aveți, bă, săracilor, ce mânca!
Băi!
Ce băi? Că mie acum îmi trebuie, cât e anestezia.
După îl doare și pe el, săracu’.
Ce-ți trebuie, mă?
Primu’ și primu’ rând, îmi trebuie țeavă,
sau lemn cam așa de gros, sau și puțin mai gros.
N-am eu de unde să-ți aduc eu așa ceva.
Ia lăsați-mă pe mine cu chestiile astea, mă.
Du-te tu, mă, la Ion Ion, la Popa, întreabă pe cine vrei tu,
că tu tre’ să-mi aduci ce-ți cer.
Eu n-am așa ordin.
Tu faci ce-ți cer, futu-te-n gură de tablagiu prost.
Băi. Ia nu faceți probleme pe tura mea, da?
Ți-am zis că n-am ordin de-așa ceva?
Bă, eu l-am anesteziat pe ăsta degeaba că nu sunteți voi capabili de nimic?
Mai stai așa, că n-am acuma ce-mi trebuie.
Futu-te-n gură să te fut.
Imediat...
Imediat!
Acuma vin.
Aoleu...
Ia uite-mă! Proaspăt.
Nu!
Hai că facem ceva frumos.
Facem ceva frumos.
Stai așa.
Dacă eu îți scot doi dinți, tu-ți aduci aminte?
Bă! Îți aduci aminte dacă îți scot doi dinți?
Ar fi inutil, ar fi degeaba.
Prieteni din străinătate, mă, au fost? Da, nu.
Prieteni care au vorbit rău de Tăticu’. Da, nu.
Oameni care au ascultat posturi străine de radio. Da, nu.
Discuții despre orânduire, da, nu.
Literatură interzisă. Da, nu.
Zi, în pula mea!
Mă dor foarte tare coastele.
Foarte bine, da’ zi, în pula mea, ce te-ntreb eu.
- Vă rog frumos. - Ce, mă?
Să mă dezlegați, vă rog frumos.
Nu te dezleagă, bă, nimeni aicea.
Tu zi ce te-ntreb.
Nu.
Tu mi-ai venit nepregătit, eu ți-am spus că te ascult azi.
Și ți-am zis. Și te ascult și mai încolo.
Și dacă iară îmi ești nepregătit, iar facem la fel.
Vă rog să mă dezlegați.
Unde te dai de-a berbeleacu’ așa? Ce faci, unde te duci?
Nu mai pot.
Băi, tu mai rău te chinui singur așa.
Articolul 166.
Nu știu ce vrei și ce ți-am făcut, nu am uneltit nimic.
Deci dacă în condițiile astea te opui la regim, adică aici,
îmi imaginez ce-ai făcut acasă la tine fără mine de față.
Vrei să vin să fac nani cu tine și cu doamna?
Te-a-ntrebat multe de-odată, de asta n-ai știut.
Te-a luat repede, te-a zăpăcit.
Acuma facem încet.
Altă tehnică.
Fiecare vineri la rând, vin oameni la adresă.
Cine vine?
Rude, prieteni, nimeni în mod special.
Sunt mulți oameni, domnule, nu pot să nominalizez pe cineva anume.
Cum, mă, să nu poți să nominalizezi?
Băi, tu-i zăpăcești de cap pe ei sau ei pe tine?
Cine-i inițiatoru’, tu ești capu’?
Nu inițiază, domnule, nimeni pe nimeni, ce să inițieze?
Deci dacă iar mă-ntrebi tu pe mine, te iau iar!
Ce activități se desfășoară în fiecare vineri,
după orele 19,
în imobilului din strada Stupinei numărul 6,
unde locuiești împreună cu familia, două puncte,
soție, băiețel, părinții la etaj și altcineva la mansardă.
Zi!
- Am explicat deja tot la toată lumea... - Nu te crede, bă, nimeni!
Nu mai am ce să adaug, domnule, nu mai am ce să adaug.
Aicea intervin eu!
Hai, zi, ce pula mea faceți voi în fiecare vineri la tine în casă!
E grup de uneltire, vă ardeți în cur, ce faceți voi acolo?
Poa’ să nu creadă nimeni, nimic. Ce să fac, să inventez?
- Ce să fac? - Nu, asta nu.
Vreau adevărat, nu inventat.
Exact cum a fost.
Da’ ce gem îți place ție cel mai tare, mă?
Ce-am vorbit, când te întreb, cum e regula?
Nu putem să vorbim ca doi oameni care vorbesc ceva normal.
Ba da.
Nu putem să vorbim despre gem acum.
E de relaxare, mă.
Nu se poate întruna, întruna.
Eu nu pot.
Bă, da’ dacă și la gem avem probleme să-mi răspunzi, e problemă mare.
Gemu’ nu-i cu încadrare, mă.
Poa’ să facă toată lumea cât gem vrea.
Hai zi odată ce gem îți place cel mai tare.
De vișine.
Îți place acrișor.
Mie de căpșuni.
Nu-ți place de căpșuni?
Ba da.
Mama făcea toate felurile de gem până să se combine cu al doilea.
Al doilea nu vroia decât de prune, da’ nu gem.
Ai prins-o?
- Țuică. - Întruna numai țuică.
De dimineața până seara.
Mamă, ce puli îmi luam!
Bei țuică?
Johnny, Teacher, Ballantine, JB...
„Doi căței”,
„Limbi în pizdă”...
Știi care-i ăsta?
- Nu. - „VAT 69”, mă.
Hai, ia și mănâncă, na. Ține așa și mănâncă.
Nu vrei?
Nu-ți place ce-ți dau eu.
Nu pot să mănânc așa.
- Da... - Nu pot să mănânc în condițiile astea.
Doar din Rosenthal îți place.
Știi ce zic.
Am vândut și eu odată un serviciu de masă întreg,
chiar la un colonel de-aicea.
Știi de care?
Nu are legătură cu din ce mănânc, nu pot să mănânc nimic.
Ai acasă servicii de casă mai ca lumea?
- Chinezării, mă. - Nu am...
- D-alea cu desen albastru. - Nu am așa ceva...
Du-te, bă, că nu te cred.
Haide, zi!
Ceva mișto?
Hai că nu se poate să nu ai tu ceva rămase de la buni.
Nu s-a preocupat nimeni de la noi din familie
să strângă așa ceva.
Ce-a fost mai de preț le-au vândut părinții mei
când nu au avut bani.
Tot ce se ține aruncat prin casele astea vechi
cum ai tu se vinde foarte bine.
Și cărți vechi se cumpără.
Cine n-au avut și normal că sunt înnebuniți după astea.
Tu ai mai văzut, nici nu te uiți. Nu mai pui valoare pe ele.
Ba da, pun valoare.
Orice căcat, mă.
Un ceva de argint, o vază, una cu țâțele pe-afară făcută în desen...
Bă, tu, sunt sigur că ai lucruri în casă
care nici nu știi că poți să iei bani pe ele.
Dle, nu avem lucruri de valoare în casă, vă rog foarte frumos să înțelegeți.
Nu avem.
Care ați crescut aicea nu mai puneți preț pe ele și alții dau oricât.
Vezi? E diferență dacă ai băut căuș toată viața sau din porțelan, asta e.
Nu, nu are legătură cu în ce beau apă...
- Ba da. - ...poate să fie și plastic.
Îmi este absolut indiferent.
Cum să nu? Este diferență!
Doar dacă ai nu e diferență.
Nu avem, domnule, nimic mai mult decât au alți oameni,
vă rog să înțelegeți.
Ce, mă?
Hai să ridic o problemă, vrei?
Zi, vrei?
Da.
Tăticu’ tău, când mânca cu mă-ta, mânca frumos la masă?
Cu cuțit, furculiță, față de masă, tot ce trebe’?
- Da. - Bun.
Tata și mama mânca de pe jos, așa că taci în pula mea din gură.
Să știți că și părinții mei au trecut prin niște momente foarte grele.
Au trecut o pulă, știi tu ce-i greu.
Ia uite ce piele fină ai!
Te dai cu ceva, ai grijă de tine.
Bă, nebunule, tu ce faci?
Îmi dai pâinea jos din mână?
Băi, nebunule!
Mamă, ce nebun ești tu!
Ce-ai, bă, de sari așa?
Vă rog frumos, trebuie să terminăm cu lucrurile astea.
- Stai, mă, liniștit în locul tău aicea. - Vă rog frumos...
Nu te mai atâta că nu-ți fac nimic acuma.
Ce-i aia de jos? Strânge-o.
Ia pâinea aia de jos! N-auzi?
Așa.
Dai mai mult la ei decât la mine?
Păi ce părere o să-și facă de mine dacă-i așa, mă?
C-o frec.
Da’ ce-am spus?
Bă, iar mă întrebi tu pe mine?
Ia! Desfășurarea la întrunirile de vineri seara!
Nu sunt, domnule, reuniuni, sunt cum se văd oamenii între ei.
Eu am zis întrunire, nu reuniune. Este diferență.
- Reuniune e voie, întrunire nu. - Nu am știut care este diferența.
Nu? Limba maternă!
Schimbați înscrisuri voi între voi?
- Ce înscrisuri schimbați, mă? - Da’ ce sunt înscrisurile?
Xerox!
La institut unde lucrezi,
la aparatu’ xerox, faci înscrisuri în mod repetat.
Ele sunt apoi predate la diverși, cu care te întâlnești la adresă.
Ce conțin ele?
Nu conțin nimic important, sunt cărți, atâta tot.
De ce trebuie copiate, atunci?
De ce trebuie distribuite niște pagini care nu conțin nimic?
Dai mai departe hârtie de șters la cur?
Nu, așa cum prezentați dv problema este exagerat,
cărțile nu sunt împărțite, sunt împrumutate.
- I-auzi! Da? - Da’ așa se face, toată lumea face așa.
- Zi, mă, o carte care-ți vine prima! - Nu știu, Eliade.
- Carte, mă, nu scriitor. - Maytrei.
- May..? - ...trei. Maytrei.
Și cu ce e?
Ce-are așa, mai special?
Nu are nimic special, este o poveste de dragoste.
- Eu cu buleală, e porno. - Nu.
Păi și de ce o dați, mă, între voi, trasă la xerox,
dacă n-are nimica special?
Motivația pentru asta!
Asta spun, că nu are nimic
care să reprezinte o problemă pentru cineva.
Asta am vrut să spun.
Fii atent, că te iau iar.
Bă, se găsește în librărie?
Nu, nu se găsește.
Vezi că nu se găsește?
De ce nu se găsește ea?
Pentru că cineva s-a gândit că nu trebuie să se găsească,
și tu o copiezi, și umpli tot orașul cu ea.
Cu lux de amănunte, zi subiectul.
Introducere, cuprins și încheiere,
hai că n-am venit nici eu cu pluta, hai zi!
Da, este o poveste de dragoste dintre autor și o fată din India. Atât.
I-auzi. Pizdă de țigancă, cea mai bună, este?
Vezi, bă, că ești golan?
- De ce sunt golan? - Că ești!
Nu este așa cum se înțelege.
Este vorba despre iubire, despre Calcutta,
viața din India, obiceiurile de-acolo...
Nu are nimic special.
Lasă, mă... tu zi ce-i interesant la carte, nu abureală.
Asta vă spun, că nu are nimic interesant,
este vorba despre viața și obiceiurile din India, atât.
India în general.
Bă, ce v-o plăcea vouă la țiganii ăștia? Că eu nu știu.
Au obiceiuri de-astea, cu futut, cu băut de pișat... se cheamă yoga!
Se pișă pe strada unde mănâncă...
- Nu, domnule, nu este asta. - E carte de yoga, faci yoga!
Nu fac, domnule, nicio yoga, e o carte și atât.
Și atunci de ce în curul gol pe litoral? Că așa te-au găsit. Este?
Sunteți grup de yoga!
Nu suntem grup de yoga, am zis și eu o carte,
nici măcar nu știu neapărat dacă este asta.
- Mă aburești. - Nu vă aburesc.
Vineri seara la întruniri, vă futeți în cur, bei pișat, zi cum e.
Nu-i așa?
Fii, domnule, serios, termină cu elucubrațiile astea!
Faceți schimb între voi.
O dai, mă, pe doamna și la alții, cum faci?
Deci astea sunt niște porcării de neimaginat.
Nici nu știu cum sunteți capabil să vă imaginați așa ceva,
vă rog frumos să vă opriți.
Da’ ce, ți-e rușine și ție să povestești ce faceți acolo.
Da’ de copil nu ți-e rușine că o vede pe mămica la curu’ gol?
- Astea sunt niște mizerii de nedescris. - E frumos?
Vă rog frumos să vă opriți în momentul acesta, gata!
Ce, mă? Se bagă și copiii la joacă? Fetița mai micuță și băiețel...
Intră, că-i mai mare?
- Nu-ți permit așa ceva, te rog frumos. - Ce nu-mi permiți tu mie?
- Te rog frumos, nu-ți permit așa ceva. - Ce nu-mi permiți tu mie?
- Ajutor! - Ce nu-mi permiți tu mie...
- Ajutor! - Ce nu-mi permiți tu mie?
- Ia uite cum îmi permiți tu mie! - Coastele!
Păi eu vreau să fac yoga cu tine. Ia uite yoga! Uite, mă, yoga! Ia uite!
Ieși! Ieși, mă, afară!
Ieși afară!
Da’ nu e treaba ta, ieși afară!
Bă, du-te! Nu e treaba ta! Lasă-mă tu pe mine în pace!
- Și mai cum unchiu’ și nevastă-sa? - Horia și Renata!
Horia și Renata. Așa!
Renata, frumos nume.
O văd că are țâțe mari cu numele ăsta.
Renata!
Unchiu’ Horică și Renata fac crimă de uneltire împotriva ordinii sociale?
Intră și ei la 166.
Bă, participă la întruniri unde se răspândesc cărți interzise, nu?
N-au făcut, domnule, nimic din toate astea! Sunt doar rude cu mine.
- Și se fut! - Da.
Am spus că sunt doar niște rude, atâta tot.
No, c-ai făcut foarte bine.
Gata, e clar cu ei, mergem mai departe.
Alți veri, verișoare care mai iau cărți și se fut?
Zi!
Bă, eu n-aud! N-aud alți veri... verișoare... care iau cărți... și se fut!
Uite, zici că te-ai pus la plajă acuma.
Vrei ca să te dezbraci, să nu te bronzezi cu bluză?
Nu...
Ție-ți place la curu’ gol.
Hai, mă, să te ajut.
Să-ți dai jos.
Nu vreau.
Auzi, mă?
Da’ ce v-o plăcea în locu’ ăla afară că stăteați în curu’ gol la plajă?
Era mai gol.
Zi, de exemplu, ce făceai într-o seară cu prietenii.
Stăteam de vorbă, cărți... jucam cărți... discutam...
Poker?
Nu pe bani. Canastă, Bridge.
Băi, dintotdeauna eu am vrut să-ntreb care-s regulile la Bridge.
Care sunt?
Se joacă în două perechi, adică în patru, și care ia mai multe levate.
Ce sunt levate?
Ce mare căcat de joc e ăsta, mă?
Și la alte jocuri e, tot la fel se face.
Mai sunt și altele așa.
E mai complicat de-atât, de fapt.
E simplu tare...
Păi sunt jocuri unde tre’ să le ai cu psihologia.
Te uiți să te prinzi dacă te manglește ăla din față.
Eu sunt foarte bun la asta.
Sau de memorie.
Și la memorie stau foarte bine.
Ce-a ieșit, ce n-a ieșit din pachet, nu căcat, că ai carte, n-ai carte.
Păi poți să compari tu cu poker, ce vorbești?
Pare simplu poker, da’ nu e, dacă-l joci ca lumea.
Vă cred.
Chiar dacă n-am jucat cărți prea mult.
Decât alea cu buleală, cu indience?
Poate fac rost de un pachet de cărți, facem și noi schimb de cărți. Este?
Eu dau treflă, tu-mi dai Maytrei.
Îți bag eu trefla-ntre perciuni...
Vă rog eu frumos, putem să ne oprim un pic? Nu mai pot.
- Da’ ce-am vorbit eu, mă? - Vă rog frumos.
Am vorbit să jucăm Bridge.
Bridge-Bridge. Să jucăm Bridge.
Trebuie patru la Bridge.
Jucăm alt joc.
Hora.
„Și pe-o parte și pe alta.”
- Ia fă și tu din mână un pic așa! - Nu.
- Fă din mână un pic! - Vă rog...
Bă, unde-am zis eu?
Ia uite, mă...
Și la cum te doare când te miști, e fisură sigur.
Nu e fractură, că nu mai erai tu așa sprinten.
Uite c-ai primit pachet, mă.
Aoleu, ce ți-ai luat-o!
Stai, mă, așa, să te văd!
Ce ți-au făcut, mă, mânca-ți-aș?
Ce urât ți-au dat-o.
E urâtă, rămâne semn.
Vine mâncărica, să mănânci ceva obligatoriu azi.
Te-au băgat la regim intensiv, nu faci față cu burta goală.
Bă, da’ tu le-ai explicat tot așa cum mi-ai zis mie acuma?
Vă rog eu frumos să mă ajutați și pe mine.
Le-am spus totul, toți prietenii mei, toată familia mea,
toți oamenii vin la mine.
Spuneți-le dumneavoastră, vă rog, că nu mai am ce să adaug.
Au venit, au citit cărți, au stat de vorbă, au ascultat muzică.
- S-au futut? - Nu, domnule, nu s-au futut.
Nu, voiam să spun că oamenii ăștia pe care-i cunosc nu au venit toți odată,
asta este foarte important, asta vă rog să transmiteți.
Da’, mă, da’ te-au mai întrebat ceva și n-ai putut să zici?
Nu, am spus tot.
E, de la că radio în grup ți-ai luat-o.
Te-a întrebat cu cine ai ascultat la radio posturi interzise?
M-au întrebat.
Vezi cum știu?
Bă, vrei să zic ceva?
Și eu ascult la Europa Liberă când e, mă.
- Nu mă crezi, este? Ascult... - Ba da.
Politică pe mine nu mă interesează. Doar muzică.
Pentru muzică merită, sigur că da.
- Nu mă crezi... - Ba da.
Întreabă-mă din muzică, știu orice. Tot.
Tu asculți muzică?
Ascult, sigur că ascult muzică.
E problemă că multă muzică conține mesaje de-astea nebunești,
da’ nu toată e așa.
- Se și exagerează, nu? - Da.
Și e mișto să ai acasă o muzică bună.
- Nu? - Da.
Păi ce dracu’?
Ascultăm noi populară ca toți cocliții de la țară?
Nu merge, mă, cu de-astea la noi.
Da’ sunt bune și unele de muzică populară.
Hai, taci, că nu te cred. AC/DC știi?
Da, știu.
Adică, nu e genul de muzică pe care o ascult eu, dar știu.
Da’ ce-ți place?
Nu știu, îmi plac toate felurile de muzică,
și muzică clasică, și rock...
ascult toate felurile de muzică, nu e una anume...
Rock, care? Zi rock, care-ți place rock?
Rock îmi place... Led Zeppelin, de exemplu.
Am Zeppelin tot! La un leu minutu’ orice.
- Da? - M-am ocupat și cu d-astea, da.
Direct tras de pe radio, mișto de tot.
Da’ nu cred că se aude prea bine, nu?
Ești fraier, se-aude perfect.
Tre’ să ai Kashtan, iese țiplă.
Altfel nu. Îți dau o casetă, te piși pe tine.
Nu, mă refeream la postul de radio dacă e,
contează și cum se prinde postul de radio de la care înregistrezi, nu-i așa?
N-ai, mă, tu, treabă, mă.
Adică nu contează numai aparatul ăsta, asta voiam să zic.
Nu, ruseștile sunt cele mai tari!
Poa’ să se-audă oricât de prost radiou’, se trage perfect.
Asta e tare la Kashtan, de aia zic Kashtan, nu orice căcat.
Că mulți zic că fac înregistrări,
trag pe toate căcaturile, normal că iese o prostie acolo.
- Da... - Eu de aia m-am lăsat.
Că nu ține nimeni la calitate.
Ei ascultă numai pârâială, le place lor așa.
De aia m-am lăsat.
Și mai e și boul ăla care vorbește întruna peste.
Se trezește el în mijlocul la melodie că nu știu ce căcat are el de spus.
Tre’ să faci super mangialâc ca să-i scoți vorbele,
că nu poți să vinzi...
casetele cu boul ăla care vorbește peste.
Da, că nu poți să vinzi casete cu Europa Liberă, așa e.
- Păi? - Da.
Da, n-am, n-am încercat să înregistrez, mi se pare foarte greu.
Îmi mai împrumută cineva câte o casetă sau, mă rog,
ce se mai găsește prin oraș, altfel nu...
- Se găsește o pulă prin oraș! - Nu mă pricep.
Bă, știi câte am vândut? Ani de zile, am umplut orașu’ cu ele.
Da?
V-am civilizat, bă!
De acu’ vorbești cu mine, îți dau eu ce vrei tu.
Ce crezi că fac în fiecare sâmbătă când se dă la prânz?
Duminica e emisiunea cu muzica.
Futu-te-n gură de mincinos.
Vezi, bă, că știi?
Vezi că știi că duminică? De ce minți, mă?
Ia băga-ți-ai pula să-mi zici tu mie
tot ce n-au putut să scoată ăștia de la tine.
Ce, ce să zic?
Bă, tu nu nu-nțelegi că eu întreb și tu răspunzi?
Ce pula mea nu-nțelegi la atâta lucru de simplu?
- Ce să zic? Că zic, dacă e. - De rock, zi de rock!
- Ascult rock la radio... - Și ce te-a mai întrebat?
Ascult cu prietenii mei. Asta m-a întrebat.
Horică și Renata, ascultă și ei cu tine la radio?
- Ascultă și ei. - Ce-ascultă ei, mă?
Radio, rock. Ascultă rock și ei la radio.
Bă, deci „Horică și Renata ascultă rock la radio”, așa e corect!
„Ei ascultă muzică interzisă, la posturi de radio interzise.”
- Agravant, este? - Așa este.
Exemplu de rock?
Orice fel de rock se dă la radio... nu știu...
Ce exemplu-i ăsta „orice fel”, mă? Zi cântăreț, nu „orice fel”!
Bă, da’ se lucrează greu de tot cu tine, au și oamenii ăștia dreptate!
Nu știu, Jimi Hendrix, Jimmy Page...
Așa, mai zi!
Gary Moore,
James Joyce, Truman Capote, Thomas Mann, nu știu.
Aoleu, da’ tu ești doxă de muzică, tu ești așa ca mine, mă!
Ce-i de râs, mă?
Ce-am zis, mă, de râs?
Fuge din țară, apoi mănâncă căcat că ce persecutat a fost.
Înainte ce nu zicea nimic?
Mucles. Ori ești șmecher, ori taci.
Latră după gard, mersi.
Oamenii au plecat din multe motive, nu toate sunt politice.
Cei pe care-i cunosc eu, de exemplu, au plecat mai mult din motive economice,
nu au avut nicio treabă cu politica.
- Păi da! O mașină, o berică, aia e. - Da.
Și de ce după că ce mare persecutat ce-a fost?
Unii poate-or fi fost și persecutați, da’ nu știu eu.
- C-ar avea și motiv să fie, nu? - Da.
Dacă a fost cu motiv, e pedeapsă, nu e persecuție.
Ai și tu grijă la ce spui, că ne bagi pe-amândoi în căcat.
Nu, vreau să spun că unii oameni au avut probleme materiale,
alții politice.
Chiar dacă nu aveau dreptate.
Vezi că din una-n alta, dăm în altceva.
Ce facem aici, vorbim politică-ntre noi?
Nu, nu am nicio intenție în sensul acesta,
eu încerc doar să răspund la întrebări, atâta tot.
Nu există să vorbim-ntre noi că așa și pe dincolo.
La tine la întrunire vorbești, aicea doar răspunzi.
Clar.
Nu suntem la bere.
Suntem la treabă. Jucăm în incintă, m-ai înțeles ce zic.
Am înțeles.
Amândoi înțelegem, că suntem băieți deștepți.
Hai cu cine face parte din lot, dă-ți drumu’!
Deci sunt, ce-am declarat și până acum.
Erica Baum și Walter Baum, Ionel Deacu, Alina Deacu,
Horia și Renata Neagu,
Rareș Manole,
Dumitru... Mai zic și de mama și de tata?
Nu, că de ei se înțelege oricum.
Deci vreau să înțelegeți că oamenii ăștia nu vin toți odată la mine acasă.
Dar ei sunt, în general, oamenii care vin la noi în casă.
Du-ți, mă, ideea frumos până la capăt!
Cutare, cutare, cutare, vin în imobilul cutare,
și săvârșesc infracțiuni de uneltire în contra la stat.
Menționezi pe toți.
Am înțeles.
Deci, Horia și Renata Neagu,
Dan și Mirela Roman, Ionel și Alina Deacu...
De ce? Nu-i bun?
Bă, îmi trebuie mult mai gros decât atâta, ți-am explicat!
Cum fac eu pârghie la os cu căcatul ăsta?
Asta-i tot ce-am găsit.
Păi cum faci tu pârghie la picior că să rupi cu căcatul ăsta?
Maxim la degete, nici acolo nu-i suficient de gros.
La femur, la tibie, trebuie mai gros decât atâta!
Ia-ți, mă, nuiaua de-aicea, nu-i bună la nimic...
Ce vorbesc eu cu ei, ui’ ce mi-aduce!
Da’ ce șmecher ești tu după ușă, futu-te-n gură să te fut de țăran!
Uite și tu cât mi-a adus.
De-o galeră-ntreagă.
Da’ e bună asta.
Tragi de ea cât vrei, nu se rupe. Vezi?
Și cu foarfeca s-o tai e greu.
Trage-un pic de ea.
Trage-un pic, mă, de ea
Hai că nu te mușcă, trage!
Nu vrei.
I-auzi, mă.
Auzi cum face?
Ăsta-i Lupu’.
E Lupu’ sigur.
Așa ziceam noaptea la țară când eram mici.
„Ăsta-i lupu’, ăsta-i... mistrețu’!”
Poți, mă, sigur!
Adică, de câte zile ești tu aicea,
mai poți încă dublu la cât ai stat, e verificat!
Asta bine, dacă nu faci pauză și te pui pe picioare. Așa nu.
Nu mai pot să respir.
Am febră mare, dacă mă simt așa de rău, sigur am febră mare.
De când sunt mic știu că-i așa.
Vă rog frumos să mă înțelegeți.
Și ce vrei tu, mă?
Să mergi la spital că-ți curge nițel nasu’?
Organismul se reglează el, singur.
Vreau să mă vadă un doctor, nu mi-a fost niciodată atât de rău.
Ce să-ți facă, mă, ție, doctorul?
Păi am stat la spital c-un frățior de-al meu
făcut de mama dintr-a doua, pân-a murit acolo.
Nu dădea nimeni interesu’...
în condiții de spitalu’ de urgență.
Ce vorbești tu mie aicea?
Să trăiți!
Hai noroc, mă!
Noi, ca popor, ne rupem oasele foarte ușor.
Nu e calciu, nu se bea lapte cum trebuie când suntem mici, în copilărie.
N-o să vezi la americani că-și rup oasele așa ușor ca noi.
Beau lapte și suc de portocale de dimineață. Toți.
De ce nu vreți să înțelegeți că nu de la coaste?
Doar febra s-o facem mai mică, atâta tot, la coaste nu am ce să fac,
așa este, aveți dreptate.
- Da’ nu este... - Gălăgia mai mică, băi!
Ce tre’ să ai tu grijă pe viitor, e că s-au rupt prea ușor, asta-i.
Ai înțeles?
M-ați lovit foarte tare. De aceea mi s-au rupt coastele.
- Este inuman. - Te-am lovit cum trebuie, nu da pe mine!
Te-ai lovit la fieru’ ăla și ești prea sensibil.
Eu dacă te loveam inuman nu mai te ridicai de jos.
- Nu sunt sensibil. - E, nu ești!
Sunt supus unui tratament inuman și aici, și dincolo.
Eu dacă lovesc inuman, mori!
Tu ai auzit de sensei Marinescu?
Nu.
Am fost elevu’ lui preferat, ce pula mea să auzi tu?
Este de la loviturile pe care le-am primit,
nu mi-am rupt coastele în căzătură.
Ba da.
Și de la „hop-țop” la doctor, de aia nu mai aveți rezistență voi.
Eu și dacă mă arunci în decembrie în apă, îți înot cât vrei tu.
Îți scot crucea din Siret, ce vorbești?
Dacă tot ați avut în familie o astfel de poveste,
care s-a întâmplat pentru că nu s-a acordat ajutorul care trebuia,
de ce nu vreți să înțelegeți?
Vă rog frumos.
Aia e altă treabă.
Era copil.
Copiii sunt mai sensibili, mai predispuși.
Nu mai vorbi.
Așa.
- O să mor sigur. - Nu există, mă...
- Gata, băi, liniște! - Gata, liniște că mâine avem treabă!
- Hai, Gelu, hai! - Vin.
Bine că ți-am făcut baie că m-ai înnebunit cu mirosu’.
Ești de ăia rușinoșii...
Bă, la tine-i mai nasol decât la ăia care-au făcut lucruri nasoale, nasoale.
E greu de scos de la tine, tre’ să dau cu psihologia,
de aia m-au băgat pe mine!
Sunt lucruri care la-nceput nici nu par periculoase.
Exact asta vreau să spun și eu, că n-am făcut nimic.
Sau nimic care să deranjeze pe cineva.
Lasă, mă, le și prezinți tu de-așa manieră...
Totuși v-ați dat seama că n-am făcut nimic.
Nu puteți să raportați că am făcut ceva ce n-am făcut.
Da’ ce, te uiți tu în nota ce-am dat-o eu?
Nu! Doar vă rog frumos la corectitudine, atâta tot.
Să spuneți lucruri pe care le-am făcut și nu le-am făcut.
Ce pula mea faci, mă?
Te-agăți de mine când vezi că-s om. Tu vrei ca să profiți de mine.
Nu vreau să profit.
Am simțit c-ați înțeles,
când am răspuns la tot ceea ce m-ați întrebat,
că n-am nimic de ascuns, atâta tot.
Te duci la Ion și-i zici că nu-mi convine aia, aia...
că m-am plâns de spital... ca să-ți fie ție bine, nu?
- Futu-te-n gură de turnător. - Nu...
Ia zi, ce i-ai zis de mine?
Nu i-am spus nimic, ceea ce am declarat aici,
am declarat și-n partea cealaltă.
La orice declari când te întreabă, noi mai plusăm cu ceva.
Cum adică? Nu-nțeleg ce vreți de la mine.
Bă! Când acolo zici de cutare,
vin și zic că mai era și cutare și cutare!
Dacă e c-ați vorbit de ceva, vin și zic,
ați mai vorbit și de aia și de aia!
M-ai înțeles cum facem?
O să pară atunci c-am ascuns.
Și normal!
Și eu am obținut de la tine prin metode de lucru specifice.
Tu dai declarație c-ai fost în întrunire cu cinci.
Care-i diferența dacă noi zicem c-ai fost cu opt? Tot una e.
Domnu’ Vali, nu pot să declar când una, când alta.
Și vrei să-ți arăt eu că poți?
Și hectaru’ dă mai mult porumb dacă știi meserie.
Bă, îți spun eu că scăpăm amândoi mai bine așa,
cine știe mersu’ aicea, eu sau tu?
Nu știu ce să zic.
Ia-uite, bă, eu vreau să te ajut, tu te caci pe tine!
N-am, mă, cum să am încredere-n tine! N-am cum să am încredere.
- Stați un pic! Nu am înțeles inițial. - Ce să stau? Nu stau deloc!
Inițial nu am înțeles.
Trage-l jos! Pun-te pe el!
- Îl ții? - Da!
Ia! Leagă!
- Gata? - Da!
Gata? Hai cu el!
Un’, doi, trei și!
Ține! Apropie acolo!
Prinde strâns acolo, fă nod! Faci nod bine!
Trage!
Nu-i stă aicea!
Asta e!
Hai, noroc!
Este așa care veneau la video.
Două puncte:
deci care sunt cu yoga, jidanii,
Deacu care aduc casete, că au și ei video acasă...
Și cine mai e?
- Dan Roman. - Și soția.
- Mirela. - Și ei au video-acasă.
Ei nu au video acasă.
Doar Erica Baum, Walter Baum și Deacu Ionuț. Ionel.
Zi, mă, frumos!
Ce pot să țin eu minte din ce povestești tu?
Băi, ești foarte dezordonat în cap!
Deci... Horia și Renata Neagu, Ionel și Alina Deacu,
Dan Roman și Mirela Roman, Erica Baum și Walter Baum,
dintre care Erica Baum și... Walter Baum...
Zi, mă!
Erica Baum și Walter Baum...?
Erica Baum și Walter Baum!
Erica Baum și Walter Baum, care au și ei video acasă,
și vin și la noi și urmărim împreună filme la video.
Cu caracter...?
Cu caracter dușmănos și purtăm discuții pe marginea filmelor.
Așa.
Ce video au jidanii?
- National Panasonic. Cred. - Eram precis.
Pe astea le-aduc ei din Israel, în general.
Am mai întâlnit.
Și arabii care vin tot pe Panasonic merg.
Studenții arabi. Și Deacu?
Tot, cred.
Tot Panasonic.
Așa, mă, așa.
Da’ porno băgați? Vă uitați la ele?
Nu prea.
Adică nu că n-am văzut, da’ nu ne uităm la asta frecvent.
Pe dracu’. Cine are video se uită la porno.
N-am spus că n-am văzut, da’ n-am avut ocazia prea multe.
Toată lumea are, mă, o casetă care-o ține-n altă parte în casă,
se uită la ea din când în când.
Noi nu avem astfel de casete în casă.
Ce mă aburești, mă?
Bă, nu e om să nu-i placă pizda.
Și video e lăsat la liber prin casă sau pus undeva?
- Aparatu’? - Da.
- Este lângă televizor. - E bine de știut.
Și la jidani tot așa la televizor sau îl ține închis undeva?
- Ei sunt mai fricoși, oricum. - Tot lângă televizor.
Și alte lucruri ce mai au prin casă?
Nu știu, domnule, nu mă uit la ei în casă!
Mai mult vin ei la noi, nu știu!
Da’ au fost plecați în Israel? Ei merg acolo?
- Au invitație și le dă drumu’! - Au fost plecați și vara trecută.
Păi și cum îmi spui tu mie că n-au lucruri în casă?
Se vine cu cafea, cu țigări, cu...
Ei în general aduc și aur, le place să aibă aur.
Nu știu, nu-mi spun mie lucrurile astea.
Ai observat, mă, sigur!
Bă, e și normal să ai ciudă
când vezi că altu’ fumează o țigară mai bună,
poartă un lănțișor de aur...
E și normal!
Așa este.
Păi, hai! Cu lux de amănunte cum facem noi!
Eu nu fumez, soția mea fumează și...
ea a observat că ei fumează mai mult țigări aduse.
Vezi, bă, că femeile au mai multă ciudă pe alții ca noi, bărbații?
În general, da, soția mea nu.
Da’... a sesizat țigările, așa este.
Se sesizează când se pune pachetu’ pe masă.
- Ce țigări? - More mentolate.
- Și altele. - Kojac.
Și alte lucruri ce-a mai sesizat soția? Lanțuri, blană a sesizat?
Am vorbit cu soția mea că Erica
are niște bijuterii noi după ultima dată când au fost plecați.
Mai locuiesc cu cineva acolo, la casă?
Totuși lucrurile astea nu au legătură cu mine.
Ați văzut că răspund la tot ce are legătură cu mine.
Spune, mă, ce te-ntreb eu! Spune ce te-ntreb, nu mai atâta...
Stă singur sau cu cineva?
Cu mama lui Erica. E foarte bătrână.
- E la pat? - Da.
Mă piș pe ea atunci!
Haide!
Zi, mă, mai tare! Ești bărbat, ce dracu’ faci?
Nu se-aude și intră peste noi.
Hai, zi!
Tare, mă! Mai tare, că poți!
Așa, mânca-ți-aș pula ta!
Dacă are radioul deschis, dacă-i la țigare, cine știe? Zi-i acolo!
Haide, mă, ce-mi faci, zici?
Așa, da’ nu mai te opri!
Așa, tată.
Dă-i!
E bine! Așa-i!
Gata. Gata, bă, gata, că mi-ai spart timpanu’!
Gata?
Gata acuma, mai faci mai încolo.
Mai avem și noi program, nu-ntruna!
Zi cum e lampa.
Ca dimensiune e măricică, cum e?
Nu e lampă, e lustră.
Cam așa...
Galle originală, de la străbunicu’ meu.
Sticlă stratificată.
Să nu fie de aia făcută la Buzău, că te mănânc.
Este luată de străbunicu’ meu de la Praga, în 1930.
Vezi cum le știu!
Dacă e falsă, ce bătaie-ți iei acum e nimic față la ce-ți dau dacă e falsă.
Eu când făceam consignație, tu te jucai cu puța-n țărână.
Este Galle originală, sticlă stratificată,
vernil, cu bule de aer.
E cu firicel de metal prin ea, este?
- Cu inserții. Ediție limitată. - Vezi cum mă pricep?
Merg pe încredere cu tine, da’ și dacă mă faci!
Eu ce-am vorbit, așa rămâne, dacă ne-am înțeles.
Mă bucur foarte mult că ne-am înțeles așa.
Nu mai pot, pe cuvântul meu de onoare.
E foarte bine că ne-am înțeles așa.
Bă, cu mine poți să te înțelegi foarte frumos.
Cum ți-am zis, pentru mine e ca la servici’.
N-am eu treabă personală, mă piș.
E foarte bine.
Am niște dureri groaznice. Nici nu pot să exprim.
Mă, Dinule, eu spre binele tău ți-am dat exact cât trebuie.
Eu știu cât ca să fie bine pentru toată lumea,
să nu ți-o iei mai tare dincolo.
Ați dat foarte tare totuși.
Și vrei să vezi că dacă te trimit odihnit la ei,
te dă cu cracii-n sus?
Vrei, mă, să vezi?
Nu vreau.
Da’ tu n-ai înțeles ce-am zis eu.
Eu zic ca să nu te mai bat, tu zici că nu vrei.
Păi cum facem?
Vă rog foarte frumos să nu mai dați în mine.
O să vin cu lustra așa cum am promis, când ieșim de-aici.
Asta precis.
Eu știu mă, cât și cum, ca să fie bine pentru toți.
Păi?
Știu cum să te țin la limita aia la care n-are nimeni probleme.
Nimeni nu vrea să aibă probleme
că-ți crapă ție picpalacu’ de la efort, ce dracu’?
E foarte bine cum ne-am înțeles.
Nu vreau să credeți că sunt nemulțumit.
Ai să vezi că astea ce le ai tu se trec foarte bine și aia e.
Se reface organismu’ el singur.
„A fost odată ca-n povești
A fost ca niciodată
Din rude mari, împărătești
O prea frumoasă fată.”
Eminescu.
Da’ ia zi, Sheherezada, asta știi?
„Ziua ninge, noaptea ninge, dimineața ninge iară
Cu o zală argintie se îmbracă mândra țară!”
„Soarele rotund și palid se prevede printre nori
Ca un vis de tinerețe printre anii trecători.”
Arghezi.
Nu?
Hai c-ai știut!
Îți zic una grea acuma.
În general nu prea am citit multă poezie.
Moartea mea, poezia! Fii atent.
„Prin foc, prin fum, prin spăgi, prin glonți, prin mii de baionete!
Luptăm, luptăm, iată-ne sus! Sus de tot, la parapete.”
Ăsta este Coșbuc.
Sau Alecsandri.
- Coșbuc, o pulă. E Alecsandri toată ziua. - Alecsandri.
Cum să tai, frățioare, curentu’ la arest?
Aicea sunt oameni periculoși.
Dacă-mi dădeai cu ceva în cap acuma?
Nu tu, da’ zic.
Se remediază.
E bătaie de joc, asta e.
D-asta nu merge nimic în țara asta.
Se remediază. S-a construit prea mult și nu s-a suplimentat rețeaua. Asta este.
Să nu te prind că te miști de unde te-am pus, că te sparg.
- M-ai înțeles. - Aicea stau.
Știu, mă, că stai acolo, am zis să văd ce zici.
Foarte bine, bravo.
Hai, fugi la somn, că mâine avem de lucru.
Și rămâne așa cum am vorbit, da?
Am vorbit de azi, asta am vorbit.
Mâine începem din nou.
Nu se poate, bă, să nu facem nimic chiar toată ziua.
Nu sunt nici ei proști.
- Stați un pic, da’ mi-ați promis! - Și m-am atins eu de tine?
Vin cu lustra!
Tu ai liber până dimineață, mă!
Stai cum vrei, dormi, fă o labă, nu mă interesează.
Pe urmă mai vedem, în funcție și de tine.
Ce, mă, credeai că scapi așa ieftin? Ce șmecher ești!
Domnu’ Valentin, nu mai am nimic care să fie de valoare în casă.
Mai gândește-te...
Du-te acolo și mai gândește-te, poate nu-ți vine în minte acuma.
- Mi-ați promis. - Hai, mă, nu te-ntinde.
Lustra!
Na, că s-a făcut de dimineață!
Am glumit, mă, ce față ai făcut!
Am glumit!
Hai!
A fost o glumă, da?
„Pe lângă plopii fără soț
Adesea am trecut
Mă cunoșteau vecinii toți...”
„Tu nu m-ai cunoscut.”
Uite că știi.
E foarte cunoscută, am spus-o și la serbare pe-asta.
Ia zi și tu.
„Pe lângă plopii fără soț
Adesea am trecut...”
N-o zici bine.
„Pe lângă plopii fără soț
Adesea am trecut
Mă cunoșteau vecinii toți
Tu nu m-ai cunoscut...”
O zici trist.
Automat.
Este automat colaborare.
Ai dat notă, verbal sau scris, este automat colaborare.
Așa cum este legea,
am declarat când au stat la noi persoane care au plecat în străinătate.
Adică când au venit.
Este material informativ, așa se numește.
Ai făcut foarte frumos, așa și trebuie.
Să știți că a fost doar atât.
Eu am zis că-i dezvirginare,
da’ tu știi mersu’ dacă zici c-ai mai făcut.
Ce-i așa de greu atuncea, mă?
Nu-i diferență cu ce facem noi dacă nu te-mpotrivești.
Domnule, eu am dat o declarație
în momentul în care vărul meu a venit și-a stat la noi câteva zile.
Vărul meu stă-n străinătate.
Da’ așa ar fi făcut oricine în locul meu.
Așa e legea.
Ce s-o mai atâta, mă?
Marea majoritate, unu’ din trei, au dat cu subsemnatu’. Aia e.
Da.
Scrie așa:
„Arhitect Dinu Neagu...
a dat dovadă de spirit de sesizare
la activitățile de uneltire din anturajul lui.”
Afară de declarațiile ce le facem despre activitate,
semnezi și angajament de colaborare.
E cum ar veni că te-ai schimbat, că te-ai îndreptat,
ți-ai dat seama până la urmă.
Mie îmi iese că îmi dau silința, da’ e mai mult pentru tine.
Taci așa, că-i foarte bine, și pentru mine și pentru tine.
Hai să continuăm.
Nume de cod „Sheherezada”, îți place?
Nu știu ce să zic.
Te bag puțin la înviorare, să vezi ce repede știi.
Îți place ție să te chinui. Fii, mă, și tu, un pic mai deștept.
Ce să scriu?
„Dinu Neagu este un om foarte cultivat.”
Tot pe aceeași coală?
Nu, ia de-aicea.
„Dinu Neagu este un om foarte cultivat.”
„Horia și Renata Neagu,
Alina și Ionel Deacu,
Dan și Mirela Roman, Rareș Manole,
Erica, Walter Baum.”
Vezi ce memorie am, da?
„Se întâlnesc cu precădere...
vineri seara, în imobilul din strada Stupinei,
aflat în proprietatea lui Dinu Neagu și familia...
în perioada de vară se întâlnesc la mare, pe litoral.”
Nu pot să țin ritmul.
„Activitățile pe care...”
- Nu pot să țin ritmul. - Ce faci, mă?
Am înțeles ce se cere,
mai bine scriu eu și verificați dv dacă este bine.
Eu cred că este mai bine așa.
Păi și normal, mă, că nu poți să ții ritmu’ cu mine.
Da’ știi tu ce-am eu în cap?
Cum scrii tu așa, de la tine?
Scriu ce-am declarat și până acum
și schimbăm dacă nu este bine, și adăugăm orice.
Ciornă și după să trecem pe curat, vrei să zici.
Exact.
Hai așa...
Te mai ajut eu la formulare.
Mulțumesc.
Hai, repejor!
Dă și maieul.
Întâi mâna sănătoasă.
- Hai. - Mulțumesc.
- Asta e mâna sănătoasă. - Asta.
Așa, bravo!
Mulțumesc!
Stai așa un pic.
Am înțeles.
Ia respiră normal!
În regulă, poți să te-mbraci.
Ce e, domnu’ doctor?
Păi cre’ că ai o coastă, două, rupte. Da’ dacă stai liniștit, se vindecă.
Da?
Se poate întâmpla ceva mai... Adică, mă simt foarte rău.
Bă, dacă nu stai cuminte, poa’ să apară și complicații,
da’ asta se-ntâmplă foarte rar.
Ce complicații?
Păi, poa’ să intre sânge, aer, pe-acolo printre plămâni și perete și...
dup’aia e rău, da’ nu se-ntâmplă asta, stai cuminte.
Ați observat că am febră mare.
Ai ceva. O să-i rog să-ți dea niște medicamente de durere și de febră.
Vă rog foarte mult, am dureri cumplite.
Scrii rău și nu știi unde greșești.
Am încercat să scriu tot ce-am vorbit noi doi.
Nu-i că de ce vă uitați la filme.
Ele au caracter dușmănos.
Degeaba mai scrii dacă nu scrii cum trebuie.
Așa trebuie tot.
Și pe viitor, când dai notă, tot așa trebuie.
Altfel îți rupe, te mai pune o dată.
Am crezut doar că trebuie să relatez ce-a fost, nu să și interpretez.
Faci confuzie!
Una ce spui tu, alta ce spun eu.
Eu fac sumar, adică trag ideea.
Tre’ tot din nou.
O să verific mai des dacă nu este bine, nu numai la sfârșit.
Scriu din nou fără niciun fel de problemă.
Foarte bine.
Uite, aici ai scris foarte bine.
„Lecturează în grup cărți interzise, scrise de autori care s-au expatriat
și care exprimă alte concepții asupra lumii.”
Frumos, „alte concepții asupra lumii”.
Aici m-am referit la scriitorii care-au plecat în străinătate,
despre care-am mai vorbit noi doi.
Pot să-i și nominalizez, dacă este cazul.
Sigur că da!
Mircea Eliade, „Ciolan”.
- Cioran. - Știu, mă, știu. Emil.
Eugen Ionescu, tu vezi ce memorie am.
Tristan Tzara.
Și el, da.
- Auzi, dacă nu crede c-am scris eu? - Poftim?
Dacă nu crede c-am scris eu?
Păi, nu, scriu mai așa, mai...
Bă, nu mă faci prost că te sparg cu bătaia!
Nu, în niciun caz. Scriu mai direct, nu greșit.
Ce-i aia direct? Mă faci țăran.
Domnule, n-o să se prindă nimeni c-a scris altcineva.
Ai grijă.
Nu-ți râzi de mine, că te omor.
Nu, am înțeles foarte bine cum trebuie să formulez.
Mai direct și mai...
- Mai oficial! - ...mai oficial, exact.
Tu nu le ai ca gând.
Scrii mult și prost chiar dacă frumos.
Nu zici o treabă, băi „e așa sau așa”!
O freci.
Tre’ mai clar.
Fac din nou fără probleme.
Foarte bine.
Vali, hai mata, acum.
- Acuma, mă? - Acu’-acu’.
Stai nițel să mă-ncalț, să-mi iau bluza.
- Haide. - Da, mă, stai, că vin imediat.
- Da’ de ce mă chemi? - Hai, c-o să afli.
Ce-ai zis, mă, Dinu?
Vezi ce-ți dau dacă m-ai băgat în căcat.
Stai tu așa...
Da’ ce vrea, mă?
- Hai! - Da’ cine e? Ion, cine?
- Ion. - Și Popa?
Ai belit pula cu mine.
Ce s-a-ntâmplat? Că ce?
Că ce...
Că te-ai spart tot ce-am vorbit cu tine, aia e.
N-am zis nimic din ce n-am vorbit noi doi.
Ai zis tot!
Știi bine ce-ai zis.
Am zis să fim prieteni, te-ai pișat pe mine.
Hai cu somn, acum, să fii în formă mâine!
Pe cuvântu’ meu de onoare dacă am zis ceva.
Ești sifon.
Somn acuma!
Ca să știi,
când îmi iau o palmă pentru tine, îți iei înapoi zece.
S-a înțeles greșit, vă zic și dv lucruri așa cum îmi zic și mie.
Ca să fim dușmani.
Nu am spus absolut nimic.
Vezi tu mâine „n-am zis nimic”!
Pot să vă explic, vă rog frumos...
Somn acuma!
Mâine îți scot dinții și-mi fac ca Rahan la gât.
Te și fut.
Eu nu oftez? Și eu oftez.
N-am zis nimic ce să nu se știe dinainte.
Ce, mă, mă ai la pulă cu ceva, asta ai zis tu?
E metodă, fraiere!
E la harneală pentru tine să dai din tine.
Ce, mă, tu crezi că eu mă dau pe mâna la unu’ care face orice
și numa’ dacă-i arăți palma?
Ei m-au întrebat, eu am răspuns. Eu doar răspund, atâta tot.
Te-ncurici în minciuni, bă!
Ce, tu crezi că nu e colaborare-ntre noi?
Aflu de tine tot ce-ai zis, mă pulă!
Pe cine-ntreabă de tine? Pe mine!
„Ce mai facem, Vali, cu arhitectu’?”
„A mai dat drumu’ la mărturisire sau tot constipat?”
Să știți că am dat în scris totu’, se poate verifica...
- Da? - ...chiar vreau să verificați,
ca să nu existe suspiciuni,
ca să se termine odată, pentru că eu nu mai pot, să știți.
C-am vândut porno la milițieni, ai zis sau n-ai zis?
- N-am spus așa ceva... - Ai zis.
Ce mare pont ai dat, mă?
- Ei știau... - Și normal că știau.
Știau dinainte fără să le spun eu.
Și când taci e „da”!
Numai când zici „nu” e „nu”.
Ce, n-ai făcut nimica tu, nu?
Nu se uită la mine ce zic în condițiile astea,
nu contează ce zic pentru mine, nici ce zic pentru mine nu contează...
Băi, dacă nu faci nimic nu-nseamnă că nu faci rău.
Vezi cum mi-am luat-o de la ne-zisu’ tău nimic?
Tu-ți ai partea ta de vină că nu faci nimica.
Îmi pare rău.
Dacă eu zic că mă-ta-i curvă și tu nu faci nimica,
ești mișto, sau ești de vină că nu faci nimica?
Nu.
Ce „nu”, mă? Tu tre’ să zici:
„mămica mea este un om minunat, nu e curvă, tovarășu’ Vali,
nu vă permit să vorbiți așa despre ea!”
Da...
Păi zi, în pula mea, zi!
Nu este curvă mămica...
Aoleu, ce bărbat ești tu!
Nu vă permit să vorbiți așa despre mama mea...
Ce nu-mi permiți tu mie, mă?
Ce nu-mi permiți?
Bă, tu-mi permiți mie orice!
Ia zi!
„Mami e curvă, vrea să facă cadă cu Vali!”
Tu nu vezi, mă, că ești de acord cu mine?
Ce pretenții să am eu la tine, mă,
să-mi iei mie apărarea când tu te piși pe mă-ta?
Haideți, vă rog, să ne-nțelegem!
Orice se cere de la mine spun,
vă rog eu să nu mai apelați la violența asta!
Vreau să spun tot.
Și eu vreau să te bat.
Să știți că o să mă bateți degeaba.
Hai că vedem noi acuma „degeaba”...
Oricine mă-ntreabă, să știți că spun tot. Deja am făcut asta.
Păi aicea greșești, mă!
Tu te piși pe mine când te scoate la anchetă,
te piși pe prietenii tăi când mă fac eu la tine...
pe Tăticu’ la prietenii tăi...
Bă, da’ ce om ești? Tre’ să le ai și tu pe-ale tale!
Te-ai pus rău cu toată lumea.
Nu am făcut rău la absolut nimeni.
Am stat acasă cu familia mea, atâta.
Nu merge struț...
- Ați văzut că am semnat și angajament... - Da...
Asta înseamnă că nu vreau să mă opun, nu?
Înseamnă că vreau să ajut și eu.
Ești de-ăia care fentează, mă!
Tu o sugi prin batistă.
Că dacă declari că ai băut un suc cu cutare, ce-i asta?
E mai rău! Se pune bază pe tine și tu fentezi!
Poate că nu știu eu ce este important să declar,
da’ ați văzut că am semnat angajament.
Asta înseamnă că nu m-am opus.
Ați văzut, din prima nu m-am opus!
Știai tu bine ce-i important...
Și-acu’ tot la fel!
Ce mare căcat ai declarat tu?
Cărți, muzică, flori, filme, băieți.
Nu așa.
Sunt filme care arată că-i mai bine-n altă parte,
cărți că n-avem libertate sau...
Da’ pleacă de-aicea nu mai sta în fața mea așa lângă mine!
Muzică care instigă...
Tu înțelegi ce zic eu acuma?
Aveți perfectă dreptate, așa este.
Haideți, vă rog, să facem din nou.
O să declar toate greșelile pe care le-am făcut.
Ești mototol!
Mă mir și la cum aveți voi soție la cum sunteți.
Nu sunt mototol, doar nu sunt violent, atâta tot.
Nu am crescut așa.
Vă rog foarte frumos să ne-nțelegem.
Bă, da’ ce te tot milogești așa, ești femeie, ce-ai?
Nu mă milogesc, încerc să...
E, nu te milogești, da’ ce faci acuma?
... să mă-nțelegeți.
Bă, dacă ești femeie, mergi și fă-ți baie!
Facem nuntă.
Diseară facem nuntă dacă ești femeie.
Ce, nu crezi?
Mi-a dat mână liberă la tine, mă!
A zis: „Dă-i, Vali, la față, la găoz!”
„Nu mai trebuie la nimeni.” Ești carne, mă!
- Hai, mă, mergi și fă-ți baie! - Nu!
Ce „nu”?
„Ia te dă cu curu-n coace ca să caut eu ce-mi place!”
- Nu, vă rog frumos... - Eminescu!
Gata!
Hai, mă, treci în’coace, mă!
Să știți.. să știți c-o să spun tot!
Ce faci tu?
Tot ce-ați făcut, toate abuzurile, tot. Hoție, violență...
Aoleu!
... Johnny Walker, o să vorbesc de bișniță, de hoție, de tot...
Bă, da tu vrei să-mi iei mie pâinea de la gură!
... de Europa Liberă.
Nu, da’ nu se poate să faceți orice...
Mergi și te spală, turnătorule!
Dezbracă-te acolo, hai! Mergi acolo!
Mergi mă, acolo, n-auzi?
Mă, da’ tu te lași greu!
Ai văzut la ăla care se bate pentru Ștefan cel Mare?
Se bate cu sabia.
Când se rupe,
scoate un buzdugan.
După aia scoate o secure mică.
Nu scoate vorbe.
Nu e laș.
Gata!
Nu e gata, stai tu așa...
Zic tot.
Nu tre’ să zici tot, mă! Tre’ să zici ce-mi trebuie.
- Dacă am zis că zic, zic! - Un căcat, asta zici.
Da, mă, ascultăm Europa Liberă.
Toți oamenii, toți prietenii mei,
toate cunoștințele mele ascultă Europa Liberă.
Și mama și tata ascultă Europa Liberă.
Mă doare-n pulă!
Toată lumea.
Și-am xeroxat cărți și am dat și la alții.
Și am luat cărți, de la prietenii mei,
pentru că prietenii mei citesc cărți interzise.
...nevasta lui Ceaușescu, și de tot Comitetu’ Central
și-i înjurăm și ne pișăm pe ei și...
Mamă, ce nebuni sunteți voi...
Îi înjurăm și pe milițieni și pe securiști
și pe secretaru’ de partid, pe toată lumea.
Când zice cineva „Tovarășa Elena Ceaușescu”,
ne punem mâna la pulă.
- Aoleu! - Așa ca... așa-i gluma.
Manolescu, de la birou,
a zis să trimitem o scrisoare la Europa Liberă,
cu poze de la cozi.
Trebuia s-o trimitem prin Relu,
da’ ne-am căcat pe noi și nu am mai trimis-o.
Soția mea... a făcut avort.
S-o fut eu pe soția ta!
Acum trei ani, soția mea a făcut avort la doctoru’ Nedelcu,
care lucrează la Spitalu’ Municipal
și doctoru’ Nedelcu face avort.
10.000 de lei m-a costat.
E un...
domn la mine pe stradă, care este maistru și care face...
lucrează la Romaero, la avioane, pe platformă la Romaero,
și fură titan-dural de acolo
și mi-a dat și mie o sanie,
pe care-a făcut-o el.
Și sania are două grame.
Dacă iei valoarea ei reală, este cât o Dacie.
Este făcută toată numai cu nituri,
este făcută odată cu avioanele, aceeași tehnologie...
Hai, gata, mă, tacă-ți gura aia odată!
...cu avioanele.
Tata-l cunoaște pe un căpitan de vas care face bișniță
și care aduce blugi și cafea și...
Mă doare-n pulă! Ți-am zis să taci!
Le aduce-n rezervoarele de motorină în niște saci.
Mama mea are niște...
are niște bijuterii rămase de la străbunică-mea, care sunt...
Bă, mă piș pe bijuteriile lui maică-ta de la bunică-ta,
eu ți-am zis ție să taci din gură!
...niște cruciulițe de sidef pe care le ține-ntr-o cutiuță.
Bă, prostu’ dracului, da’ taci odată din gură!
Când îți zic eu să taci, tu taci!
Ce morții mă-tii îmi trebuie mie cruciulițe și bijuteriile lu’ mă-ta?
Ți-am zis să taci, prostu’ dracului!
Zic să taci, păi taci!
Zi, mă! Înțelegi?
Bă, zi!
Înțelegi?
Zi! Înțelegi, mă?
...morții mă-tii!
Tu-ți pizda mă-tii să-ți fut eu ție!
Vorbești...
Tu-ți...
Mă-tii...
Hai, mă, mergi de-acolo, n-auzi?
- Da, Vali. Ce-i? - Ăsta.
- Iar i-ai dat pentru somn? - Vezi că tre’ să vorbești pentru CMCD.
- Ce-are? - Are deces.
Marine!
Adu o cârpă.
Îmbrăcați-l.
- Astea-s hainele? - Alea-s.
Pantalonii sunt rupți.
Vezi că mai are pe pat, acolo.
Ține-l.
Stai să-l închei. Ține-l.
Hai, lasă-l jos.
Lasă-l...
Ia, hai și cu ăștia.
Așa...
Atât.
Unde-s ciorapii?
I-ai tras? Hai spre mine.
Așa... hai cu el pe pat.
Hai sus!
Ia cârpa!
Hai!
Eu merg, l-aduc pe medic!