Гімн — це пісня, що має уособлювати
дух і честь групи, а також вірність їй.
І я не можу уявити кращого інструмента, який би втілював це, ніж сопілка.
З її допомогою
на Війні за незалежність піднімали бойовий дух.
І я придумав ось такий гімн для Космічних сил.
-Як гарно. -Неочікувано.
Дякую.
То ти граєш на сопілці.
Граю.
Ну, але сопілка видає надто пронизливі звуки.
Вона звучить просто жахливо.
Соло на сопілці
дуже тривожне.
Відразу згадується остання битва Кастера.
Моя воля — я б заліпив їй дуло.
Гаразд. Я все зрозумів. Дякую, що висловив свою думку.
У кого ще які ідеї?
Запишімо це спершу на дошці.
Я б не писав.
Сопілка.
Чудово.
Я хочу запропонувати дещо мінімалістичне.
Це…
А що це? Це просто звук, а не гімн.
Так, але цей звук імітує
зіркові вібрації Сонця.
-Спробуйте мислити нешаблонно. -Запишемо це на дошці.
Не треба думати нешаблонно. Із шаблоном усе добре.
Дайте йому спокій.
Але зараз навіть у серіалів немає музичних тем.
Часто туди вставляють просто короткий звук.
Шаблон у порядку. Облиште його. Як вам таке?
Лаконічність може бути незабутньою.
Не треба нам… Просто відкладемо в бік шаблон.
Ми можемо зробити щось одночасно нешаблонне й прогресивне.
Як щодо того, аби наш гімн виконували Тріксі Маттел або Шанджела?
Хай буде так. Якщо всі ненавидять сопілку.
Хай буде Шнанґела.
Тату, це дві круті й дуже талановиті дреґ-квінз.
Це була б вдача.
Стажерам права голосу не давали.
-Вибач. Не пиши це. -У всіх вас чудові ідеї.
Вони супер,
але можете викинути їх у сміття, адже в мене є переможець.
Пані та панове, я тримаю хіт від улюблених інді-рокерів Wilco,
які записали демоверсію гімну для наших Космічних сил.
Сер, заради цього ви відкладете сопілку.
І знову в путь, і знову в дорогу
Адже сонце сіло за небосхилом
Труна й найкраще місце для могили
Труна?
Космічні сили…
-Це ж ми. -Так.
Стривай. Чому співають про труну й могилу?
Ну, добре. Хлопці з Wilco подумали, що Космічні сили — це компанія,
яка надає ритуальні послуги, доставляючи людину «туди»,
тобто продає труни, пам’ятники, а я їх не виправив.
-Окей. -Ясно.
Ще один варіант — «Сім зірок».
Ні. Не треба…
СЕРІАЛ NETFLIX
Космічні сили, Космічні сили
Бреде, на колективному фото я стою позаду.
Певно, це якась помилка, адже я все організував, тому…
Ні, наші місця позаду. Ми друзяки з гальорки.
Не кажи так. Генерал у себе? Можна до нього?
Ні, він повіз ремонтувати авто.
І він точно не в іншому місці, саме так.
Ясно. Повіз ремонтувати авто.
-Зрозуміло. -Ага.
Чудово. Маякнеш, коли він повернеться?
Так, авжеж.
-Гаразд. -Тобі першому маякну.
Добре. Чудово.
Оце прикол. Знаєш, хто мені щойно написав?
-І хто? -Генерал.
Та невже?
Тебе пронесло, він сказав, куди поїхав.
Отакої. Вибач, Тоні. Він просив нікому не говорити, куди пішов.
І мене теж: «Нікому не кажи. Переконайся…»
Але тепер ми знаємо, що він…
На прийомі в лікаря.
Він на прийомі в лікаря. Так. Він те саме мені написав.
Звісно.
-Це буде наш секрет? -Ага.
ШТАТНА ПСИХІАТРИНЯ ЛАКШМІ МІЛЛЕР
Під час розлучення нормально відчувати вину, сором і самотність.
Важливо дозволити собі тужити, адже після цього почнеться зцілення.
Це мета наших двох сеансів на тиждень.
Ні фіга.
Хочеш сказати, він не на прийомі в лікаря?
Ага. Усі знають, що прийом у лікаря —
це пошук нової роботи. А знаєш, що це означає?
Що Нерда переводять. Ось так.
Новий Президент уже шукає йому заміну.
Дідько. Я не виживу тут без генерала.
Вони не вчинили б так. Авжеж? Ні.
-Ні. -Точно?
Вони не вчинили б так. Бо історія вчить нас,
що уряд США ставиться до всіх справедливо й неупереджено.
Це ж не вони хотіли кинути тебе на Місяці.
-Я в курсі. -Героїню.
-Вони такі: «Хай помирає». -Я знаю.
Отямся вже.
Є всі шанси, що Космічні сили прикриють.
-Нам треба шукати альтернативу. -Тобто «нам»?
Ми можемо видати книгу «Чорносердечні вітання з Місяця».
Щонайменше 20 тижнів у списку бестселерів. Не дякуй.
Ні, досить із мене цього місячного лайна. Крапка.
У мене теж є секрет.
Я теж сьогодні йду на прийом до лікаря.
-Ти про що? -Про нову…
-Ясно. То що це? -Семінар із нерухомості.
Боже, можеш уявити?
Удень я продаю будинки, а ввечері п’ю мартіні на гавайському пляжі. Супер.
Це круто, але як же я? Я мав заробляти на тобі гроші.
Який же ти паразит.
Кожному паразиту потрібен гарний і розумний кишківник,
щоб прожити трохи довше.
Як мило. Тобі теж варто піти на цей семінар.
-Будеш класним продажником. -Думаєш?
Головне — територія, як у наркоторговців…
-Ні, в іншому сенсі. Без криміналу. -Ага.
У кожного рієлтора є свої райони міста.
Ясно.
Привіт.
Вибач, просто хочу, аби ви знали.
Мені подзвонив колега зі SpaceX,
вони шукають у новий проєкт головного наукового керівника.
Це конфіденційна інформація.
Ви хочете туди перейти?
Я роздумую.
Зрештою, що я залишу після себе?
Адже висадку на Марс скасовано.
Це точно.
Майте на увазі: я сказав їм, щоб навіть не кликали мене на співбесіду,
якщо вони не візьмуть нас у комплекті.
Нічого собі. Дякую.
Приємно бути бажаним.
Я матиму за честь бути Крилліном для вас, Ґоку.
Криллін і Ґоку — це персонажі з японського аніме «Драгонболл Зет».
Щось типу азійських Бетмена й Робіна.
З вами я почуваюся молодим, докторе Чене.
Що в нас там?
Зустріч із керівниками штабів,
а на 16:00 приїде фотограф із журналу «Тайм»,
щоб зняти персонал для обкладинки.
Ми на обкладинці журналу «Тайм»! Космічні сили.
-Це сильно. -Сильно.
І хай спробують замінити нас після цього.
-Розумно. -Дякую.
Побачимо, як вас замінить генерал Дебні Шремм.
Ага. Стривай, що?
Вони хочуть мене замінити? Де ти це почув?
Я? Я нічого не чув. Це ви чули.
Ні, ти… Я чув, як ти сказав.
-Я? Це ви сказали. -Ага!
-Ні. Це ти сказав. -Не я. Не думаю.
Ні, це ти. Ну все. Проїхали.
Бачиш, ось чому це фото таке важливе.
Нам треба показати впевненість.
Щоб на лицях було написано: «Тільки спробуйте нас замінити».
-До цього ми маємо прагнути. -Так. До такого.
Ось що я хочу бачити. Відкопав це в архівах.
Погляд Нормана Шварцкопфа, що пронизує тебе наскрізь,
змушує здатися й віддати всю нафту.
-Здаюся. -Боже.
-Ви в порядку, сер? -Ага.
Пошкодив спину на ранковому тренуванні.
Отакої.
Ти призначив зустріч із людиною, яку я рекомендував?
Так. Господи!
-Ти в порядку? -Розтягнув спину на тренуванні.
Можна, я гляну?
Ні, усе гаразд.
-Можеш підняти руку? Я подивлюся. -Так, я…
-Ось тут? -Боже!
Це не спина.
Дихай. Гаразд. Дихай, як зазвичай.
-Я дихаю. -Ні. Зараз я гляну.
Хоча знаєш що? Не певен, чи болить саме тут
або ти не любиш, коли тебе торкаються, але це може бути камінь у нирках.
Ні, це просто спина.
Ага. Що ти сьогодні їв на сніданок?
Те, що завжди.
А можна детальніше?
Стейк із яєчнею.
Інколи це буває бекон із яєчнею.
Ясно. У людей, які їдять багато м’яса,
частіше бувають камені в нирках.
-Він обідає сендвічами із солониною. -Дякую, стукачу.
Він не питав про обід. А ще він навіть не доктор.
Узагалі-то я доктор.
Ти не той доктор доктор.
Треба просто доктор. Доктор доктор, що лікує докторів.
Узагалі-то я доктор доктор доктор.
Та якщо тобі потрібна думка доктора доктора, я не проти.
Так і є.
-Ну, добре, я піду. -Дякую.
Гаразд. Бувай.
Записувати вас до доктора доктора?
Ні. Скасуй психотерапевта. Це дурня.
-Добре. -І знаєш що?
Замов на обід сендвіч із пастрамою й великим шматком бекону зверху.
Хай знає. Теж мені, камені в нирках…
Ой, спина. Вам допомогти?
-Точно? -Ні, забери руку.
Привіт, Ерін.
Привіт. Я ввела ті дані
та почистила ватними паличками клавіатури.
-Круто! -Є ще якісь завдання?
Такі, щоб мама дозволила мені взяти на рік перерву в навчанні?
Щось кудись запустити?
Ні, та ми зробимо це завтра. Зараз у нас буде нарада.
А ти поки перевір усі годинники
і впевнися, що вони показують однаковий час.
Звучить страшенно нудно.
-Так і є. -Але це важливо.
Певним чином.
Добридень. Я капітан Ланкастер, який очолює місію на Марс.
А ти хто?
Я Ерін.
Стажерка.
Немає значення. Бо це прекрасно. Я просто хотів почути людський голос.
Прошу, поговори зі мною, Ерін. Я хочу поспілкуватися.
Про що говоритимемо?
Про що завгодно.
Про тебе. Поговорімо про тебе.
Ну, тато розізлився на мене.
Чому?
Бо я торгувала акціями
на онлайн-біржі за гроші, що було відкладено на навчання.
І ти все спустила?
Ні.
Ні, навпаки, я заробила 14 000 доларів.
Так. Але тато думає, що це надто просто.
-Каже, що це крадіжка. -Він хвилюється за тебе.
Та він боїться, що я сяду за ґрати, як мама.
І моя мама сидить. Можу зрозуміти.
За що сидить?
Вона продавала підробки «Есте Лаудер».
-І за це садять за ґрати? Це ж… -А твоя мама?
Її вчинок був дещо гірший.
Добридень, панове.
Для мене це неабияка честь нарешті зустрітися з вами, Едріане.
Ваша репутація випереджає вас.
Сподіваюся, переважно хороша.
Кетрін, знайомтеся: це доктор Чен,
інженер світового класу та мій протеже.
-Вітаю. -Добридень.
Ми надіслали вам VR-окуляри, щоб ви віртуально прогулялися по SpaceX.
Та спершу підпишіть угоду про нерозголошення.
Це формальність.
Так, авжеж.
-Зараз? -Так, прошу вас.
А це, очевидно, треба одягти на голову.
Так, щоб бачити все.
Вибачте, Кетрін, це для мене вперше. Трясця!
Ось так.
Підпишіть віртуальну угоду.
Ось так, у повітрі?
-У мене паморочиться голова. -Боже. Це круто.
-Йой. -Скільки тут місця.
Щось мене нудить.
-Вибачте, мені треба час, щоб звикнути. -Господи.
Адже я з іншого покоління. Така вже моя доля…
-Це як Діснейленд для науковців. -Ага, мій шлунок уже десь…
А люди тут такі справжні. Як же круто.
Господи. І куди це я влучив?
-Це точно віртуальна реальність? -Куди воно поділося?
Це ж ніби водна гірка. Фантастика!
Я в системі охолодження турбіни.
Щось мені зле.
-Американські гірки! -Мені треба подихати.
І їй дали за це лише 20 років?
-Оце адвокат молодець. -Ага.
А що ти п’єш?
Виноградну содову.
Я б убив за содову.
Аби в неї був хоч якийсь смак.
Мені вже так набридло пити власну сечу.
Це на смак не як сеча,
а як пластиковий пакет,
у якому зберігалася сеча.
Яка гидота.
Слухай, у ваших автоматах ще продаються
сирні крекери?
Бо я інколи про них мрію.
Можу перевірити. Усе одно я хотіла поїсти.
Справді? Це було б чудово! Просто супер.
Вид нормальної їжі покращить мій настрій.
-Буде зроблено. -Так. Стривай, Ерін.
Якщо ти вже йдеш,
то, може, ще заглянеш у кафетерій?
Гільда готує смачнючі сендвічі з куркою й салатом.
Добре.
І захопи ще шматок піци.
Знаєте, ліпше я все запишу.
ПЕНТАГОН
Народ, це новий начальник ВПС. Він уперше на нараді керівників штабів.
Ласкаво просимо.
Не хвилюйтеся.
Не буду. А от ви мусите, адже ви тепер у моєму чорному списку.
-Нерд запізнюється. -Ридає через розлучення.
Ось тому я не одружився.
-Причина не в тому. -Бреши товще.
-Добридень. -Привіт, Нерде.
Що цікавого в Космічних силах?
Авжеж, нічого. Бо вам удвічі урізали бюджет.
Головне не розмір бюджету, а правильний розподіл ресурсів.
А я вважаю, що розмір має значення.
Це не завадило нам потрапити на обкладинку «Тайм».
-Заздрите? -І не мрійте.
Нерде, ви в порядку? Ви блідіші, ніж зазвичай.
Так. Просто розтягнув спину на тренуванні.
У мене теж після сексу розвалюється спина.
А який у вас протокол для коїтуса, Нерде?
Як ви рухаєте тазом?
По колу або по осях ікс чи ігрек? Кажіть.
Це не пов’язано зі статевим актом.
Я в сексі не напружуюся.
Адже рухатися під час сексу — то жіноча робота.
-То ви в ліжку як труп? -Так каже Біблія.
-Не бачив там такого. -Пошукайте.
-А знеболювальне? -Не допомогло.
Два слова — «Бенґей».
Не гніть ні перед ким спину.
Один чоловік помер від цього.
Чи то була шия?
«Бенґей».
Це була шия.
Кажуть, легшає, якщо повисіти до 20 хвилин униз головою.
-Один чоловік… -Помер?
Ні, знепритомнів і обгидився.
-А потім помер. -Ясно.
«Бенґей».
Ви що купили акції «Бенґей»?
Зараз слушна мить.
Гаразд.
А тепер
відкрий колу.
Так. Тільки не поспішай, Ерін.
І сядь ближче до мікрофона,
щоб я міг чути.
Добре.
Як я скучив за цим звуком.
Ну, добре.
А тепер зроби ковток.
Невеликий ковток.
О так.
Тепер перейдемо на вищий рівень — візьми й відкуси шматочок піци.
Так. Які нотки ти відчуваєш?
-Нотки? -Смаки.
Присмак картону.
Запах тойоти кемрі 1999 року.
І сигаретний дим.
Шматочок раю.
Про це я й кажу.
Будьмо реалістами:
ви йдете у сферу нерухомості, бо хочете бути особистістю.
Але я вам скажу, що ви вже особистості.
Згодні?
От ви, сер. Яка подія у вашому житті була найяскравішою?
Я пробіг і пройшов п’ятикілометровий марафон.
Чудово. Але я вам скажу, що ви здатні на значно більше.
-Наступного разу пробіжіть його. -Тихо.
А у вас, пані, яка подія була найяскравішою в житті?
Учора я вперше на віку скуштувала папаю.
Як екзотично, еге ж?
Так, ви двоє. Яка подія була найяскравішою у вашому житті?
Ні, дякую. Мені нічого розповісти, але ви молодці.
Нічого, у вас теж має щось бути.
Ну ж бо, кажи.
Добре. Я астронавтка.
Я була на Місяці,
ходила по його поверхні.
Щось типу того.
Гаразд.
А де оплески?
Не придумуйте, якщо нічого сказати.
Я не придумую. Звучить дико, але я була на Місяці.
Вона не бреше.
Вона — перша темношкіра жінка, яка побувала на Місяці.
Вибачте, якщо це не так захопливо, як їсти папаю.
Схоже, ви не розумієте. Тож дозвольте, я поясню.
Ось ця жінка перед вами — героїня.
І найяскравішою подією в житті решти тут буде те,
що вони сиділи поруч із жінкою, яка була на Місяці.
Ось так.
Так. Героїня.
Це було дуже мило.
Сер, а що зробили ви?
Я? Мене назвали найгарячішим піарником у 2018 році.
-Це круто. -Дякую.
Щось мало оплесків. Ну, нічого.
За два тижні я можу перетворити будь-кого тут на інфлюенсера.
-І ще раз оплески. -Гаразд.
Ні. Це те, що ви робите для інших людей.
А що ви зробили?
Для себе?
Так.
Якось я стрибнув із даху в басейн сусіда.
Молодець! І це важливіше, ніж ви думаєте.
Тримайте це. І одягніть їх. Чудово.
Чудово.
Я не буду це тримати.
-Ви ж науковець, так? -Так, але я не маріонетка.
А он він тримає.
Він маріонетка.
Нерд тут? Де він?
Боже, я загубив командира.
Заспокойся, Бреде. Де ти його востаннє бачив?
Я ходив по його спині, він розлютився
і пішов у вбиральню. Але його там немає.
Марку? Це ти?
Марку, де ти?
Я…
Здається, він сказав: «Гаваї».
Він на Гаваях. Ви заслужили це, сер.
Марку, лишайся на місці. Ми тебе знайдемо.
Уперед.
Камінь у нирці? Звідки він там узявся?
Через неправильний раціон, але, імовірніше, стрес.
Який стрес? Та я його ложками їм.
Ага, разом із відрами м’яса. Ще він зараз переживає розлучення.
Це тут геть ні до чого.
Марку, якби не душевний біль,
у твоєму сечоводі не було б каменя.
То який план дій, докторе? Що ми будемо робити?
Зазвичай можна випити багато рідини, щоб камінь вийшов сам.
Але у вашому випадку він нетипово великий.
Тому ми зробимо уретроскопію, що може бути дуже боляче.
Гаразд.
Рекомендую зробити укол морфію.
Ні, жодного морфію.
Згоджуйся на морфій, Марку.
Ні, морфій — для сосунців.
А я не проти нектару нірвани.
Я не чую шелесту листя.
Роблю, що можу, ясно? Але я не вітер.
О боже. Я сумую за деревами.
Може, досить? Руки болять.
Так, авжеж.
Дякую, що виконала мої прохання.
Тепер я вже не хочу накласти на себе руки.
І це все завдяки тобі, Ерін.
Але ви думали зробити це?
Більше не думаю.
Але ось що я тобі скажу: ти маєш значення, Ерін.
Земля має значення.
Знайди час, щоб обійняти дерево,
пірнути в озеро.
Обіцяєш?
Так.
Думаю, мені час повертатися до роботи.
І, Ерін?
Хочу ще дещо тобі сказати.
Тут, угорі,
сльози плавають.
Як маленькі кулі.
З таким самим рівнем солоності, як у моря.
Земле, я сумую.
Я мушу піймати ту сльозу, щоб не замкнуло систему життєзабезпечення
і я не задихнувся.
Прощавай!
Шукаємо сечовід.
Ось він. Ідемо вгору.
Овва. Це сечопривод генерала?
Сечовід, так. І постарайтеся не торкатися монітора
своїми жирними пальцями.
Я хочу це бачити.
Передай по AirPlay відео зі свого телефону на мій.
Добре.
Працює?
Ні. Не показується. Куди ти його відправив, Бреде?
-Ну ж бо, давай. -Що це таке?
Схоже, це кричить твій батько. Невже це те, що я думаю?
Це камінь у нирці, що пробивається через сечовід.
Давай. Воно не транслюється.
А я гарно все бачу.
Не можу дивитися. Це найгірший кошмар будь-якого чоловіка.
Що там?
Едріане, тримай мою руку!
-Майже вийшов! -Тримайся, тату!
Ще трішки.
Він виходить.
-Боже мій. -Яке полегшення.
-Трясця… -Ти в порядку?
Можна я гляну?
Алло.
Докторе Чене, це Кетрін зі SpaceX.
Ми хочемо бачити вас у команді.
Серйозно?
Це чудово. А ви дзвонили доктору Меллорі?
Ні, ми пропонуємо роботу лише вам, але не доктору Меллорі.
Нам здається, що ви краще впишетеся в нашу команду.
Он як.
Гаразд.
-Я можу передзвонити? -Так.
От лайно.
Що ж, ходімо зробимо це фото.
Мій друзяка з гальорки.
Усі мають чудовий вигляд. Дивимося в об’єктив.
Думаємо про улюблене сузір’я. Рахую до трьох. Раз, два, три.
«ТАЙМ» КОСМІЧНІ СИЛИ:
НЕВЖЕ ЦЕ ТОГО ВАРТЕ?
Переклад субтитрів: Олександра Бурдейна