СЕРІАЛ NETFLIX
1:13 РАНКУ
8:00 РАНКУ
Дякуємо за те, що ви приїхали аж із Вашингтону
сюди до нас.
Перш ніж ми почнемо, можемо запропонувати вам кави або…
Генерале, нова адміністрація встановлює бюджет,
а вам його неабияк скоротили.
То жодної кави й пончиків?
Ні. Ну добре.
У нас починається період жорсткої економії.
Про яке скорочення йде мова?
Десь про наполовину.
Це неприпустимо!
-Боже. -Не можна економити на науці.
Добре. Але знаєте, ми можемо трохи затягти паски.
Перебуваючи в тилу ворога,
я навчився розтягувати добовий пайок на три тижні.
Штука був в тому, що треба було ковтати чимало повітря,
бо так шлунок здавався повним.
Фізично це не дуже приємно.
Адже ваш кишківник надувається, як кулька, і…
До обіду подасте оновлений документ.
Добре. До обіду.
Бо інакше його оновлять за вас.
Скільки такту.
Перепрошую?
Що?
Красно вам дякуємо, міс…
Вау, ще та штучка.
Хай тільки спробують скасувати місію на Марс.
Це ж наше дітище з доктором Ченом.
Її не… Добре.
Не кажучи про астронавта, який уже на півдорозі до Марсу.
Що я йому скажу?
«Капітане Ланкастере, знаєте, яку кісткову масу ви втратили
після дев’яти місяців космічної подорожі?
Так от, це було даремно. Приємного остеопорозу».
Та знаю я, Едріане.
Ми підійдемо до цього питання раціонально й обережно.
Та жінка забрала моє офісне крісло.
Скажи, кому взагалі впало твоє офісне крісло, Бреде?
Його було розроблено під моє яєчко.
Візьми собі звичайне крісло. У тебе ж там не яйце Фаберже.
Нам треба придумати, як заощадити гроші.
Так. Ось гарний варіант.
Викреслимо 3D-принтери для ремонту всюдиходів на місці.
Авжеж. Викреслімо це, адже ми тут не ракети будуємо.
Еге ж? Хоча стривай. Так і є чи принаймні було.
Не знаю, чи це допоможе:
моя тітка пісяє в темряві й економить світло.
Не допоможе.
Ти купила акції? А ти хоч щось тямиш у цьому?
Аж нітрохи.
Мій хлопець підказав, і за день я заробила десь дві штуки,
не вдаривши палець об палець.
Справді?
Звучить надто гарно, щоб бути правдою.
Але отримувати дармову плату — це насправді робота моєї мрії.
Він каже, треба купувати, доки низька ціна.
І скільки я маю вкласти?
А скільки хочеш отримати? Щоб заробити, треба витратити.
Я можу взяти гроші на коледж.
Це чудова ідея.
Думаєш?
Добре. Думаю, ці дані можна інтерпретувати по-різному.
У першому квадранті ми бачимо…
Акції. Що скажете? Це ж хороша штука, так?
Га?
Упс, вибачте. Ви щось обговорювали?
Ну…
Ракетну всячину.
Ні. Ми хочемо зрозуміти почуття Анджели до мене.
Знаєте, не подобаються мені ці цифри.
Повідомлення й відповідь співвідносяться як 5:1.
Так. А може, це через оті смайлики.
Я використовую не смайлики, а емотикони. Бачиш, який милий?
Ну, зараз емотикони вже не в ходу.
Справді?
Чого ніхто не сказав?
Усі тут такі головасті, але не додумалися сказати про емотикони?
Я ж тут як бовдур!
-Стривай-но. Ти зустрічаєшся з Анджелою? -Це ми з’ясовуємо.
Я ще раз нагадаю вам хронологію подій, окей?
Анджела повертається з Місяця,
ми цілуємося й проводимо ніч у номері готелю.
Ми класно зависаємо, усе чудово. А потім — бум.
Через незрозумілу причину вона починає мене уникати.
Що за готель?
«Корт’ярд бай Марріотт».
Я учасник їхньої бонусної програми. А що? Вона вважає мене скнарою?
За бали мені дали номер із видом на сад.
У нас був напівлюкс.
Я не зміг узяти люкс.
Це дуже дорого. Мені не по кишені.
Але ми мали легкий сніданок…
Чувак, ти тараториш зі швидкістю OJ 287.
Це об’єкт із найбільшою швидкістю обертання у світі.
Як прикольно.
Ага. Ох.
-Агась. -Йой.
Ти накручуєш себе.
Зосередьмося, будь ласка.
Дивіться сюди.
У мене в руках план пресконференції, ясно?
Ви знаєте, що Космічні сили зараз під прицілом.
Журналісти люблять і ненавидять нас.
Що це означає? Зараз поясню.
Нас люблять ненавидіти й ненавидять любити.
Тому ми маємо однаково
відповідати на питання про події на Місяці.
Ага. Типу: «Космічні сили, ви ледь не почали війну з Китаєм»?
Точно. Та хіба це правда?
-Ага. -Так.
А може, це було «незначне непорозуміння,
та завдяки дипломатії й співробітництву
дві країни об’єдналися і змогли повернути людей на Землю»?
Ось що значить подавати дані під правильним соусом.
А ми розповімо пресі, що сталося з моєю пташкою?
Аж ніяк. Це та сама пташка, яка побувала на Місяці.
Едді ніколи не вбивав і не їв живих істот.
Я не шкодую. Знову б це зробив.
А що буде з птахою після шоу?
Ти не їстимеш ту птаху, бо це улюбленець Пелли.
Я не відчуваю зв’язку з цією пташкою.
Тому наші стосунки — це брехня.
Маєш 30 хвилин, щоб змінити це. Вистачить?
Ні.
Гаразд. Не забудьте нашу мантру.
Те, що сталося на Місяці…
лишається на Місяці!
-Вау! Те, що сталося на Місяці… -Лишається на Місяці.
Чудово. Тепер потренуймося відповідати на питання.
Я журналіст.
-Готові? -Ага.
Усі разом. Готові?
-Так, нумо. -Завжди готовий.
Тож ви, сер, позаду.
Я? Дякую, що надали мені слово.
Я Рон Мутняк із «Нешнл Джеоґрафік».
Маю коротке запитання до наших вартових.
Знаєте щось кумедне про Місяць?
Так. Вітаю. Я знаю, Роне Мутняк.
Так, це я, Рон Мутняк.
Місяць завжди повернений до Землі одним боком.
Овва! Як кумедно. Мені подобається твоя зацікавленість.
А тепер я запитаю те саме в інших людей. Прошу, сер.
Ну, Роне, він плаский.
Ні, звісно, це не так. Він круглий.
Так само як і піца.
Але вона теж пласка.
Кажу тобі. Я її куштував.
Я рада, що хтось нарешті висловив наші думки.
-Так. -Ага.
Так, плани змінилися.
Ну зустріч із пресою підуть лише Анджела й пташка.
-Чекайте. -Ні!
Ні. Думаю, я не впораюся з цим сама.
Ми з генералом Нердом віримо,
що Анджела Алі — це майбутнє Космічних сил.
Вона — нова героїня величної американської «їїсторії».
Це не дуже гарна ідея.
Бо це ж я сказала: «Чорносердечні вітання з Місяця».
-Пам’ятаєш? -Так.
Америка з’їла це,
як посипаний амфетаміном, засмажений снікерс на ярмарку.
Анджело, ти — королева.
Ти американська королева.
Носи корону гордо.
Я витратила на зачіску й макіяж 600 доларів.
І ти красуня.
Забирайте принтер.
Завантажте його в моє авто.
А що ще вони заберуть?
Це лайно собаче.
НАСА. Ти кажеш: «НАСА»? Авжеж, НАСА.
Нудотний Альянс Стрьомних Агентів.
Едріане, сорока на хвості мені принесла, що твій бюджет скоротили наполовину.
Іди в дупу.
Сам іди.
Іди в дупу!
-Сам іди в… -Тож…
У вас тут так весело, як на поминках.
А чого ти чекав? Уранці я мусив розпустити третину своєї команди.
Чудові новини. Ви голодні?
-Я купив обід. -Думаю, ви маєте «МакАпетит».
А як же обіди з кафе для керівників?
Його закрили, тож доведеться носити обіди з дому.
Але я замовляв копченого лосося із заправою з журавлини.
Слухайте сюди. Я знаю, що настали скрутні часи.
Знаю, що всім вам доводиться чимось жертвувати,
та послухайте цю історію.
У моїх батьків був складний рік.
І я знав, що того Різдва під ялинкою марно шукати подарунків.
Але знаєте, що зробив мій батько?
Він присів
і заліз під ялинку.
Потім моя мама залізла під ялинку. А згодом під дерево заліз і я.
Ми втрьох лежали там, під ялинкою, як подарунки один для одного.
І дивилися вгору на мертві гілки.
Це було гнітюче й жахливо.
Але все-таки було в цьому щось красиве.
І саме такого духу я очікую від Космічних сил.
Маю два зауваження.
Зараз березень,
а ця історія викликає тривогу.
А мої батьки навіть на мілині завжди щось клали під ялинку.
Раз вони не змогли купити караоке-центр,
але подарували мені чотиридоларовий мікрофон CVS.
-Мило. -Твої макнаґґетси, зіпсований негіднику.
Тихіше, Бреде.
На рахунок три хочу почути: «Дух Космічних сил».
Раз, два, три.
Дух Космічних сил!
Боже.
Ми деактивували супутники, звільнили допоміжний персонал,
закрили кафе для керівників.
Це було непросто, та ми досягли нашої цілі.
Аж ніяк.
Ви порахували для календарного року, а не фіскального.
Треба скоротити витрати ще за три місяці. Я пропоную відмовитися від цього.
Ні.
Місія на Марс — це заборонена територія.
Це надважливий проєкт для доктора Меллорі.
Він буде спустошений.
Що раніше скажете, то краще.
Яка ж ви зла.
Це моя донька.
«Бе» сім.
Тупий автомат.
Тебе запрограмували робити лише одну дію,
то що саме для тебе є загадкою?
Це «бе»? Чи сі… Привіт.
Усе гаразд?
Супер.
Це ж лише батончик, Едріане.
Та просто я щойно отримав невтішну новину.
Невже?
Так. Дзвонив Джером. Довелося приспати кота.
Он як!
Мені дуже шкода.
Не знав, що в тебе був кіт.
Узагалі-то це кіт Джерома.
Ти хотів поговорити?
Так. Я хотів поговорити про Марс…
Що?
…з нугою. У цьому автоматі продаються батончики «Марс»?
Он же вони.
Обожнюю їх.
Зараз я б з’їв будь-який батончик із цього клятого автомата.
І не кажи. Ну, добре. Але в будь-якому разі щасти з котом.
От лайно.
Усім привіт! Ласкаво просимо. Займайте місця.
А що це в нас тут таке?
Я знаю різних журналістів,
але ви найпривабливіші й найрозумніші з тих, яких я тільки бачив.
Де вас набрали? Ви моделі? Чи актори?
Ви тільки гляньте. Модель.
Очманіти.
Пані та панове, без зайвих слів вітайте
героїню, легенду,
вартову Космічних сил,
капітана Анджелу Алі.
Поїхали!
Чорт!
Привіт. Я повернулася. Поїхали. Дякую.
-Як справи, капітане? -Супер.
Чудово. Тоді починаємо.
Піднімайте руки й питайте.
Прошу, сер із гострими вилицями в першому ряду.
Питання. Певен, воно хороше.
А де інші астронавти?
В інших астронавтів справи чи прийом у стоматолога.
Не хвилюйтеся за це. У вас є запитання до нашої героїні?
Є. Дві військові наддержави побували на Місяці.
Чи була між ними напруга, коли вони намагалися
безпечно повернути астронавтів?
Так. Було незначне непорозуміння,
та завдяки дипломатії й співробітництву ми об’єдналися
і змогли повернути людей на греблю.
«Греблю»?
Що? Ні, я сказала: «Землю».
Я почув «Землю». Ви сказали: «Землю»? Так, авжеж.
Неймовірно. Дипломатія й співробітництво.
Гарна відповідь. Чудові питання й відповідь.
Не віриться, що це насправді. Друге питання?
Нам слід заспокоїтися…
Ви дихаєте нашим повітрям! Воно американське!
Як типово. Вважаєте все своїм.
Це наш корабель, а ви жерете нашу їжу!
Це наша їжа теж!
Ми американці і їмо великі порції.
Повітря вдосталь. Нікуди воно не зникне.
-І їжі теж удосталь. Усе добре! -А ще є птиця.
Усе добре. Лиш не панікуйте, бо інакше ми помремо.
Капітане Алі.
Капітане Алі?
Вибачте. Що? Яке було запитання?
Не мурмотіть собі під носа, добре?
Так, вона героїня,
та слух не її суперсила, як у Шибайголови чи Людини-павука.
Тож кажіть чітко й виразно. Ще раз, пані по центру.
Капітане Алі,
за ким або за чим ви дуже сумували на Місяці?
Тихіше. Зараз буде.
За ким або за чим я дуже сумувала на Місяці?
За кукурудзою «Чилі».
Як ножем по серцю. Лише якщо це не твоє прізвисько.
Затнися, Ксайлере.
Та я мовчу.
Слухай, а пригости її цією смаженою кукурудзою «Чилі».
Думаєш? Це не буде надто нав’язливо?
Ні. Гадаю, так ти покажеш, що дослухаєшся до неї.
Це красивий жест, романтичний. І трохи пікантний.
А класна ідея.
«Чилі»? Та ми б озолотилися!
Зранку гроші — увечері реклама.
Це наш девіз. Що з тобою?
Вибач. Це через пташку. Вона мене відволікла.
Не докоряй пташці. Вона зараз у топі.
Місячна птаха — зірка,
і ніхто не здогадався, що це інший папуга. Обожнюю його.
А тепер наступне інтерв’ю.
Ні, більше жодних інтерв’ю.
Я буду відверта. Мені зараз дуже кепсько.
Ясно? Після повернення мені не даються й звичайні справи.
Я не перу речі.
А купую новий одяг,
і поносивши деякий час, викидаю з вікна.
-Це нормально! -Ні!
Це нормально. Цілком.
Я не знаю того, хто не любить купувати одяг,
зате любить прати.
Думаю, мені треба відпочити від балачок про Місяць.
Куди не ступни,
«Вона з Місяця. Дайте автограф».
-Я не хочу про це говорити. -Гаразд. Добре.
Може, це тобі допоможе.
О, хвала небесам.
-Ні. Авжеж, ні. -Га?
-Отак відразу пхаєш у рота? -А що?
Це навушник. Запхни його у вухо.
Я буду начитувати тобі текст.
Ти лиш повторюватимеш і зможеш відключити мозок.
Думаєш, це спрацює?
Звісно, спрацює. Мала, авжеж, це спрацює.
Альбертсоне, зараз невдалий час.
Я не в настрої слухати твої дурниці про НАСА.
Едріане, ліпше не кидай слухавку.
Я знаю те, що тебе зацікавить.
Меллорі вже нудно.
У сороки, що сказала про скорочення бюджету,
є друг у Пентагоні.
Він каже про пошук заміни. Угадай кому? Генералу Нерду.
У тебе є хоч якісь справжні докази?
Чи це ще одна дурня від твоєї сороки?
Тобі підійде копія офіційного спитку кандидатів?
Чорт. Цей стає тільки гіршим.
Думаю, я візьму ось той. Дякую.
-Купуєш кекс? -Так, купую.
Гарний вибір. Це з журавлиною?
З журавлиною. Чорничні закінчилися, тож…
Чорт. Що поробиш.
Обожнюю кекси.
Марку, скажи,
ми можемо поговорити віч-на-віч?
Так. Авжеж.
Узагалі-то я теж хотів поговорити віч-на-віч.
Добре.
Вийдемо на вулицю? Пройдемося.
Так. Ходімо…
Так. Думаю, ліпше піти на вулицю, на свіже повітря.
Чудово. Ходімо на вулицю.
-Ага. -Подалі від людей.
Від людей і крихких предметів.
-Так. Я й там можу з’їсти свій кекс. -А пакет?
Ні, мені не треба.
-А серветки? -Ні, буду без нічого.
Гаразд.
-Як приємно пройтися. -Ага.
На вулиці гарно…
У нас стільки охорони.
Марку, я не можу підсолодити цю пілюлю.
У мене для тебе є дуже погана новина.
Погана новина для мене?
Так, ти оскаженієш. Як і я.
Едріане, я теж маю погану новину для тебе.
Повір, моя гірша.
Думаю, моя гірша.
Але як ми це визначимо, не дізнавшись спочатку обидві?
Це так. Але що гірше? Отримати першим…
-Першим. Другим. -Думаю, другим.
-Ну, я… -Або першим.
Знаєш що? Просто зірви пластир. Кажи вже мою погану новину.
Адміністрація підшукує кандидата, який замінить тебе в Космічних силах.
Що?
Мій колега,
а точніше паразит, який присмоктався до моїх зябер у НАСА,
переслав мені список потенційних кандидатів.
Ні. Не хочу я бачити список…
Ти сказав зірвати пластир.
Так, сказав. Але я не просив посипати рану сіллю,
а потім встромляти цигарку!
Я ж казав, що моя новина гірша.
-Та ні, моя гірша. -Казав же.
-Не може… Розкажи. -Місію на Марс скасовано.
-Ні! -Так.
-Вибач. -Ні!
-Я хотів тебе попередити. -Ні! Скажи, що ні!
-Не скажу, бо це не так. -Прошу! Скажи, що ні.
-Не можу! -Бляха!
Бляха! Я знаю.
Бляха!
Ну добре.
Досить уже.
-Полегшало? -Так. Я в порядку.
-А ти? -Я теж.
А твій кекс ні.
Ага.
Вони ж дали 4 місяці.
Ненавиджу цих лицемірних, брехливих рахівників зі столиці.
Знаю. Мені шкода, що так вийшло з Марсом.
Ти б не допустив цього, якби міг.
Що ж, вибач.
Вибач.
Господи.
А знаєш, кому ми маємо сказати про місію на Марс?
Кому?
Трясця.
Ага, неабияка «трясця».
З’ЄДНАННЯ З МАРСІАНСЬКОЮ КАПСУЛОЮ
Гаразд.
Покінчімо з цим. Мені це зробити?
Нічого. Я впораюся. Це ж моя робота.
Добре.
Ура! Дзвінок! Народ, як чудово. Привіт!
Вітаю вас, капітане Ланкастере. Як ви?
Я в порядку.
Так, я сумую за Землею,
своєю родиною,
їжею
і за відчуттям гравітації.
Очевидно, моє серце трохи зменшилося в розмірах.
Та це… Я в порядку.
Але я замовкаю, адже ніхто не любить скигліїв.
Це буде варте того, коли я ступлю на Марс.
Це захоплива подія,
на яку я чекав усе своє життя.
Моє ім’я ввійде в історію.
Так, саме про це я й хотів із вами поговорити.
Так, але чекайте. Вибачте. Я маю стільки питань.
Як там мій хлопчик? Я не бачив його з дня народження.
З ним усе добре.
Він уже сказав перші слова.
І які ж?
«Я люблю татка».
Що ти в біса робиш?
Це чудово.
-Хвилинку. -Авжеж.
Добре. А як там мої «Нью-Йорк Джетс»?
-Ти маєш йому сказати. -«Джетс»…
ОСТАННЄ МІСЦЕ
-Я не можу. -Можеш.
Генерал Нерд хоче вам дещо сказати.
Ні. Ну, добре. Так.
-Уперед. -Що ж, гаразд.
Вітаю вас, капітане Ланкастере. Я генерал Нерд.
Я маю вам дещо сказати.
«Джетс» пройшли в Супербоул!
-І мають усі шанси виграти. -Боже.
Це просто диво.
Ага.
Хай тобі грець.
Блін, я так нервую.
А якщо не вийде?
Готуйся гребти долари лопатою.
Гаразд. Поїхали.
Три, два, один.
Я це зробила.
Капітане Алі, після повернення
ви стали немов зіркою на сцені під софітами.
Важко було звикнути?
Цікавий факт про софіти.
Вони освітлюють зовнішнє,
натомість людина
-…світиться зсередини. -…світиться з субмарини.
Із субмарини?
Як «Вірджинія»?
-Зсередини. Я помилилася. -Зсередини. Я помилилася.
-Зсередини. -Зсередини.
-Добре. -Вибачте.
Китайські й американські астронавти повернулися разом.
-Так. -Чи не боялися ви, коли були на Місяці,
застрягнути там?
-Авжеж, ні. -Авжеж.
-Ні. Авжеж, ні. -Скажи: «Авжеж, ні».
Я так і сказала: «Авжеж, ні».
Гаразд, перейдемо до наступних питань?
-Так. -Добре.
А тепер про те, що всім кортить знати…
Вас називають американською героїнею. Що для вас означає слово «героїня»?
Чудове запитання.
-Це чудове… Дякую… -Дякую, що запитали.
Героїні. Роза Паркс.
-Вибачте. Я не можу. -Серена Вільямс.
-Що ти робиш? -Дістала ця «героїня».
Досить із мене на сьогодні. Я не героїня.
Я астронавт.
Генерал Нерд дав мені можливість полетіти на Місяць.
Я це зробила й безпечно повернулася. І все під його керівництвом.
Ми просто виконували свою роботу. Не знаю.
Я не героїня. Але знаєте, хто справжні герої?
І я зараз серйозно.
Ті, хто готують кукурудзу «Чилі».
Знаю.
Але так і є. І ті, хто зробив мою барабанну установку.
Вони герої.
Діти, які роблять домашку.
Люди, які перуть свої речі. Бо я нічого з цього не роблю. Я…
Вони справжні герої, а не я.
Ви почули це першими. Ми всі герої.
І це сказала справжня американська героїня.
Яка до того ж барабанщиця.
Красно вам дякуємо. Ви молодці.
-Дякую. Вибачте. -«Ми герої»?
-Знаю. -Ні, це було круто. Глянь сюди.
Зараз у топі «Барабанщиця з Місяця».
Про тебе вже навіть є мем. Глянь на це.
-Круто. -Так, це суперкруто.
Ну, і деньок, еге ж?
Суцільна лажа.
Нас позбавили ресурсів,
місії на Марс,
а Бреда — крісла для яєчка.
Тому ми подумали, що було б непогано
зібрати всіх разом і побажати щасливого Різдва!
Щасливого Різдва.
-Зараз березень. -Проходьте!
Зі святом. Щасливого Різдва!
-Щасливого Різдва. -Як мило.
Я допоможу з цим.
Караоке-центр!
Це «Паті Рокер Макс».
-Круто. -Спасибі, генерале.
Щось тут немає танцювальних пісень.
А Дуа Ліпа?
Ні. Але є «Джинґл Беллс».
Тут є популярні різдвяні пісні.
Як щодо збірника пісень з «Елвіна та бурундуків»?
«Священна ніч».
ПРИВІТ! ДУМАЮ ПРО ТЕБЕ. ПРИХОДЬ ДО НАС НА КАРАОКЕ.
Мерая Кері.
Як тобі текст?
Хочу надіслати зі смайликом, що співає.
Мило.
Думаєш?
Бажаємо вам веселого Різдва
І щасливого Нового року
Бажаємо вам веселого Різдва
І щасливого Нового року…
А де Анджела?
Не знаю. Вона просто пішла.
Скажи чесно: вона з кимось зустрічається?
Не знаю. Нумо разом.
…І щасливого Нового року
Бажаємо вам веселого Різдва
І щасливого Нового року
Переклад субтитрів: Олександра Бурдейна