UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Ai găsit ceva?
Nu.
Nicio mențiune despre șobolani, șoareci, rozătoare,
analize ale tensiunii arteriale?
Niciuna.
Stai!
Scrie „fonduri de renovare”.
Sună ca „fonduri de rozătoare”.
Asta e o adevărată ofensă.
BUGETUL FORȚEI SPAȚIALE
E înăuntru?
Da.
Motivul vizitei?
Azi depun mărturie cu generalul Naird
la audierea din Washington pe tema bugetului
și aș vrea să știu de ce bugetul alocat științei
pălește în comparație
cu bogățiile dedicate transformării spațiului într-o orgie a morții.
- Un act de identitate? - L-am lăsat la laborator.
Nu se intră fără buletin.
Brad, îi transmiți acestei prepubescente mașini de ucis cine sunt?
Duncan, el e dr Adrian Mallory.
Aș putea confirma asta, dacă ar prezenta un act.
Am intrat în clădire fără act de identitate.
Fir-ar! N-ar fi trebuit să permită așa ceva.
Prostul satului se ascunde în biroul lui Naird!
Chiar nimic?
Proiectul meu cu plante blănoase a dispărut.
Ăla era cam bizar.
Tu ești bizar.
Mulțumesc.
Dr Mallory.
Știai asta.
- Scuze, acum e într-o ședință. - Ce ședință?
Pregătiri pentru presă cu Fuck Tony.
Fuck Tony spune că e cea mai importantă oră din viața generalului.
- Generale Naird, ești dezgustător! - N-o să zică nimeni asta.
E o audiere bugetară, nu miștocăreală.
Îți sunt consultant media principal. Te pregătesc pentru ce e mai rău.
Generale Naird, ești o borâtură infectă!
Sper să mori!
Bine, gata.
Forța Spațială e ceva inedit și strălucitor,
care cere cel mai mic buget dintre forțele armate.
N-am început războaie.
N-am provocat niciun masacru încă.
Ne vor primi cu brațele deschise.
Generale Naird, n-am spus că poți pleca!
Încetează! Mă întorc la ora 21:00.
Ai grijă de tot.
Autoritatea dvs. mi se transferă când sunteți plecat?
Toată responsabilitatea, jumătate din autoritate.
- Pot să vă mai sun, dacă... - Brad, zău așa! Ești general.
- Serios... - Bine.
Pe curând, musteață!
Bomboanele sunt pentru vizitatori.
Îmi pare rău.
Ai și o dubă fără geamuri, dubiosul dracului?
Chiar am. Când îmi trezesc soția sforăind, dorm în ea.
Unde e finanțarea pentru cercetarea tensiunii arteriale a rozătoarelor?
Tu te auzi?
Și de ce toate paginile mele sunt cenzurate?
Crezi că nu pot avea vreo opinie pertinentă despre cheltuieli?
Poate că ai, dar, fiind cercetător, ești loial logicii.
- Nu ești de încredere. - Cercetătorii sunt ciudați.
De asta ești singurul clovn care vorbește în dodii. Nimic inteligibil.
Uite ce-i!
Avem audiere la Comisia Forțelor Armate.
Nu ne vor da un miliard de dolari,
dacă le spunem că ne trebuie ca să le dăm șobolanilor dureri de burtă.
Domnule, sunteți gata?
Ce bine! N-ai plecat.
Hei! Ce faci? Ai zbughit-o în pauză ca să mă vezi plecând?
Nu. M-au suspendat. Am făcut un gest obscen.
Frumos!
Odată, profesorul istorie mi-a dat un șapte,
așa că i-am pus droguri în birou.
Iar acum trăiește sub un pod, ca un gnom.
Cum adică te-au suspendat?
Da. Sunt liberă. Pot veni cu tine la Washington.
Fiindcă ne-ai mutat în văgăuna asta și mi-ai distrus viața,
ai putea să mă lași să-mi văd vechii prieteni
și să vizitez magazine care nu vând doar blugi clasici.
- Căpitan Ali? - Dle?
Schimbare de plan. Azi vreau să fii cu ochii pe fiica mea.
Da, domnule. Asta e ceva ce pot face,
pe lângă pilotarea elicopterelor în zone de război, adică meseria mea.
Hemoglobina șobolanilor este...
Doamne, lasă-l dracului să piloteze!
Vorbești, iar el trebuie să piloteze!
- Hopa! - Ce vrei să spui?
- Așadar, ce facem? - Ce fac mereu.
Mergem la sală, o plimbare prin bază, o înghețată.
Apoi iar la sală, probabil.
Îmi pare rău. Acum îți dorești să nu fi făcut semne obscene.
La fel ca tine. Și-ți dorești să fi învățat în liceu.
Zdreanță, am avut zece pe linie și licență la mate
de la Universitatea din Hawaii. Fă pași!
Cât de mare e prostia asta de bază?
O risipă!
Nu mă mir că liceul meu e compus din module de campanie.
Ce spui? Sala e acolo.
Sau nu stai aici?
Stau în Washington.
Așa e, da. Bine, asta e clădirea Pickering.
Uneori iau prânzul acolo și mă uit cum fac motoare de rachete.
Iar acolo lucrează dr Banner cu raze gama.
Iar aici depozităm vibranium furat din Wakanda.
- Bine. - Ce faci, Resturi?
Îi cunoști pe nătărăii ăia? Și de ce „Resturi”?
Da, am fost la liceu cu ei.
Bine.
Nu e ironic că mergem la o audiere privind risipa militară cu un C-130 gol?
Adrian, nu mai scuipa.
PENTAGON
Ce e?
Simt că te gândești prea mult la audiere.
Orice efort de a gândi e prea mare pentru tine?
„Un plan bun, executat violent acum,
e mai bun ca un plan perfect săptămâna viitoare.”
Generalul Patton.
„O cană de sudoare salvează o găleată de sânge.”
Generalul Patton.
„Cineva trebuie să conducă și cineva trebuie să urmeze,
dar amândoi sunt în aceeași echipă.”
Generalul Naird.
Nu! Tu nu intri. Doar șefii de stat major.
ȘEFUL STATULUI MAJOR - SALA DE AUR
Audierile sunt o frecție.
Nu argumentăm nici jumătate din cheltuieli. Ce rost are?
Pentru Forța Spațială nu e o frecție.
Prima dată cu poponețul la comandă.
Poate și ultima.
Salutare!
- Ce cauți aici? - Afară!
- Dispari! - Fără Paza de Coastă!
Haide, fraților...
Auzi, Naird?
Dacă vrei să te răzbuni pe chinezi
pentru ce ți-au făcut satelitului, o cizmă pe gât, poate...
Cum crezi tu. Anunță-mă.
Pușcașii marini sunt la dispoziție.
Apreciez oferta, dar e în regulă.
De fapt, pățania cu chinezii ne-a făcut chiar mai puternici.
Mă bucur că s-a întâmplat.
Sper doar că maimuța noastră nu va ceda la interogatoriul chinezilor.
Poftim?
Nu contează. Grija mea e cercetătorul-șef.
E o adevărată pacoste.
Da, nu știu cum reziști.
Îmi imaginez unii în halate supervizându-ne invazia în Irak.
„Nu bombarda acolo, e un iac pe cale de dispariție.”
Pari destul de calm, Naird.
De ce n-aș fi?
Pentagonul a solicitat un buget record.
Și numai din cauza ta.
O nouă divizie care nu face decât să arunce rachete în aer
și care-i lasă pe chinezi să ne vâre bețișoarele în cur.
Ce dezgustător!
Da, zău că e dezgustător.
E dezgustător că Forța Spațială mi-a fost luată
și predată unui neghiob din New Jersey.
Comisia va avea sigur aceeași părere după ce depunem mărturie.
Ia-ți dracului scula din fața mea!
- Îngenunchează. - Ce?
Îngenunchează în fața mea și jură credință marelui general Kick Grabaston
și mă voi îndura de tine la audiere.
Forța Spațială nu pleacă nicăieri.
Și nici eu.
Ba o să pleci. Până la finalul audierii,
am să absorb Forța Spațială și tot bugetul ei
precum cel mai absorbant tampon din lume.
Mereu am crezut că tu ești un tampon.
Tampoanele petrec toată ziua în vagin.
Cel mai bărbătesc lucru posibil.
Toată ziua? Maximum cinci ore.
Trei, dacă ai fibroame uterine. Ea știe despre ce vorbesc.
Dacă mai subliniezi că sunt femeie, te sparg în cur.
S-a notat.
Nu-mi vine să cred că așa îți petreci timpul liber.
Nu e musai să stai degeaba.
Ai putea să te antrenezi, de exemplu.
Sunt conștientă de opțiuni, mulțumesc.
Resturi, ai găsit vreun joint numai bun de fumat?
A fost bună, Julio.
La fix!
Voi doi, veniți înapoi!
Acum.
I-ați arătat lipsă de respect oaspetelui meu,
așa că o să alergați până la rampa estică.
- E departe, dnă. - Și înapoi.
- E aproape de două ori mai departe. - Da, să trăiți!
Faza cu „Resturi” e...
Nu trebuie să știu.
Credeam că vei fi populară la școală.
În Washington, să fii popular diferă foarte mult de Wild Horse.
În Wild Horse, asta are legătură cu motocrosul, în principal.
Și câte sticle de suc bei.
Bine, dar ai dat cuiva vreo șansă
sau ai intrat acolo ca fata lui Obama, dar albă?
Ei nu mi-au dat nicio șansă. Și m-am prefăcut că-mi place vânătoarea.
Dar m-au întrebat ce vânez.
- M-am panicat și am zis „balene”. - Nu te cred.
Serios.
Dr Mallory, nu?
Dle general Grabaston. Bună!
Sunt un mare admirator.
- Mulțumesc. - Înrăit.
Cum merge la Forța Spațială?
Se poate și mai bine.
Sunt sigur.
Naird e o brută.
Mare păcat de gheață...
Ce gheață?
Gheața care se topește pe tot Pământul.
Da.
Da, chiar îmi pasă de gheață
și de animalele care depind de gheață.
Păsări de gheață.
Urși de gheață.
Să știi că...
în cazul în care comisia își pierde încrederea azi,
eu voi conduce Forța Spațială.
Și ți-aș pune la dispoziție un buget dublu
și fără supraveghere.
Nu cred că ar trebui să purtăm discuția asta.
Dar nu purtăm această discuție.
Ne vedem la audiere.
Pregătește-te să fii șocată.
Sper să fie extratereștri!
Nu chiar, dar, ca în cazul extratereștrilor,
e ceva ce ținem la gheață și în containere încuiate.
Gamela lui Armstrong?
„O gustare mică pentru un om, un suc mare pentru omenire.”
Da! Aici au cel mai bun açai din Wild Horse.
Mă rog, doar aici găsești açai.
Dar e atât de bun!
Salutare!
Te cunosc.
Te-am văzut făcând baie.
Poftim?
Tatăl tău are poze cu tine pe birou.
Una când ești mică, în cadă.
Ești fiica generalului Naird, nu? Deși arăți diferit în realitate.
Mai puțin fericită?
Nu. Cred că aveai altă coafură.
Duncan Tabner, din Sweetwater, Alabama.
Erin Naird, din Avortești, Statul Liberalilor.
Ia auzi-o! A fost o glumă. Glumește, desigur.
Și am înțeles-o.
Ei bine, doamnelor,
poftă bună!
O să ai o muie ca la doi ani, toată un zâmbet.
Muie?
- În sud, e alint pentru față. - În nord, e alint pentru felație.
N-aș spune-o prea des oamenilor.
Erin Naird.
Doamnă.
Bine.
Nu m-ar deranja deloc. E drăguț, nu?
Și e de vârsta ta...
Mă văd cu cineva. Și te înșeli, e prea tânăr pentru mine.
DEALUL CAPITOLIULUI
- Dle congresman Schugler. - Nu mă îmbrățișezi?
A fost ciudat și oribil.
Omul e pe cale să te ardă. Invită-l să te spargă pe bune.
Nu uita, trebuie să-i îmbrățișezi ca să primești bani de spațiu.
Doamnă Pitosi.
Ce faceți?
- Vă salutam. - Nu avem astfel de relație, dle general.
Da, am înțeles.
Bravo!
Îți meriți salariul.
Mai bine joacă-te cu telefonul până diseară.
Nu știe să îmbrățișeze.
Am probleme fiindcă boomerii sunt ciudați cu femeile?
Bine. Ai avut dreptate.
- Acest açai e incredibil. - Nu?
Și la fel de sănătos ca un bol de înghețată.
Iubito!
Ai venit să-l vezi pe tati la serviciu? Și pe tatăl tău?
Bună!
- Bună! - Vino aici!
Bine.
Ea e Angela.
Adică sunteți împreună?
- Întocmai. - Bine.
Program de schimb cultural intensiv.
- Da. - Bine.
În regulă. Vorbim mai târziu.
Bine.
Bine. Pa!
Da. Pa!
Pa!
- Simpatic tip! - Taci.
- Pare o potrivire perfectă. - Taci!
E cel mai drăguț dintre toți rușii dubioși și în vârstă
care ți-ar putea distruge viața, nu?
Iar tu cu cine ieși?
Cu ambreiajul elicopterului?
Ce? Fată, sunt geloasă.
Dacă aș putea să-mi găsesc un străin fercheș
care să mă placă fiindcă știu informații secrete,
aș sări pe el într-o clipită.
SALĂ DE ȘEDINȚE
Nu se vede linia chiloților la tânăra și mânioasa parlamentară.
Știți ce înseamnă asta.
N-are chiloți pe ea.
Există chiloți care nu lasă urme vizibile.
Crezi că poartă astfel de chiloți?
Cred că e mult mai probabil
să poarte astfel de chiloți, în loc să nu poarte deloc.
Terminați odată cu chiloții?
Nu-mi poți da ordine, Naird.
Domnilor,
comisia e gata.
Chiloți.
De când vorbești tu cu Kick Grabaston
despre lenjerie feminină?
Mi-a cerut părerea, i-am oferit-o.
Apropo, să-ți ții gura înăuntru, dacă nu-ți fac un semn.
Am fost de acord cu un semn? Nu cred.
Ce zici de: „Dr Mallory vă va explica
cum omul, din cauza firii sale barbare,
va distruge spațiul, așa cum a distrus Pământul.”
Prea lung. O să bat în masă de două ori cu un creion.
Dle general Naird,
cereți o creștere de 150%
a bugetului Forței Spațiale?
Care va fi folosit...
Pentru apărarea Americii.
Dnă președintă,
nu mai am întrebări.
Bugetul mi se pare de nota zece!
Dle general Naird,
vă mulțumesc.
Mă simt în siguranță știind că avem sateliți
care pot pogorî
potopul arzând și sfânt al Domnului asupra dușmanilor noștri
pe Pământul nostru maiestuos și plat.
Da, dle congresman, acest Pământ e maiestuos, cu siguranță.
Și plat.
Asta încă se deliberează.
Dle general Naird, voi profita de timpul cedat de domnul din Oklahoma
ca să vă pun o întrebare scurtă.
De ce existați?
Yankees a câștigat Cupa Mondială în 1961,
iar pe părinții mei i-a luat valul de bucurie.
Bună!
Fermecător, dar n-ați înțeles.
Mă refer la Forța Spațială.
Avea buget mult mai mic sub domnul Grabaston și Forțele Aeriene.
Generalii ieftini sunt ca enchilada ieftină.
Ajungi să plătești cu dosul.
Cu tot respectul, dar, sub generalul Grabaston,
supremația noastră în spațiu a fost eclipsată de ruși și chinezi.
Am datoria să mențin siguranța spațiului pentru interesele americane.
Ca să fac asta, am nevoie de bani.
Cum ați făcut asta până acum?
- E strict secret. - Da, văd asta.
Sau să zic că nu văd asta, de fapt?
Ei bine, facem și progrese științifice care nu sunt strict secrete,
contribuind la transformarea planetei într-un loc mai bun și mai curat.
Grozav.
Dați-ne detalii.
- Vă ascult. - Bine.
Dacă v-ați pierdut șirul gândurilor,
pot ceda cuvântul celei mai tinere membre a comisiei,
care rareori pățește asta.
Comisia cedează cuvântul dnei parlamentar din New York,
Anabela Ysidro-Campos.
Da.
- Dle general Naird. - Bună ziua!
Atitudinea dvs. pare să fie:
„Dați-ne bani și nu vă uitați cât noi militarizăm spațiul.”
Savantul dvs. de top dă din cap.
Are o afecțiune medicală. Sindromul păsării setoase.
Ascultați, spațiul...
e greu.
„Spațiul e greu.”
Dacă nu aveți încă unul,
vă sugerez ca acesta să fie motto-ul Forței Spațiale.
Păi așa e.
Poc, poc.
Poc!
Poc, poc!
Poc, poc.
Poc, poc!
Vă simțiți bine?
Poc, poc.
Încet! Ai grijă.
Ai grijă!
Ce naiba fac acum?
Vorbesc serios.
Ce-ar trebui să fac aici?
Știi cum e să nu ai cu cine vorbi?
Aici, dacă n-ai motocicletă de motocros sau nu te droghezi...
Las-o baltă.
Caută-ți o slujbă.
Unde?
Sunt la liceu și nu știu să fac nimic.
În afara bazei e un magazin de cizme de cowboy, lângă autostradă.
Cel mai bun restaurant din oraș, adică clubul de striptease.
De fapt, știu un loc aproape de casa ta,
care caută un coordonator de aprovizionare cu hrană.
Ce?
E jargon militar pentru vânzător de înghețată.
Asta sau clubul de striptease.
Cu curul tău sfrijit, faci mai mulți bani ca vânzătoare.
Până când mănânci înghețată cât să promovezi la clubul de striptease.
Mănânci pentru slujba pe care vrei s-o ai.
Dle general Naird,
ce e asta?
O portocală?
Cât credeți că costă?
Un dolar?
Cât ar costa Forța Spațială?
- Un dolar și jumătate? - Costă 10.000 de dolari.
Rahat!
Ca parte a lansării de reaprovizionare
a SSI de luna trecută,
ați trimis o varietate de alimente proaspete,
inclusiv o portocală, costul transportului fiind de 10.000 de dolari.
Politica NASA a fost mereu să permită astronauților jumătate de kilogram
de alimente la alegere la reaprovizionare.
- Chiar și portocale de 10.000 de dolari? - Uneori nu e vorba de economii.
Dar, uneori, este. La o audiere bugetară.
Dar, vă rog, continuați.
Vreau să le pot spune alegătorilor mei cu bonuri de masă
de ce agenția dvs. are nevoie de portocale de 10.000 de dolari.
Bine, voi încerca.
Un lucru pe care-l înveți în armată e că banii nu contează.
Oamenii contează.
Mii de oameni lucrează neobosit, zi și noapte.
Și poate că am cheltuit un miliard de dolari
ca să punem un astronaut într-o poziție
din care poate face ceva în beneficiul tuturor.
Iar acel astronaut poate fi o ființă umană
care-și riscă viața într-o aventură plină de pericole.
O ființă umană care nu face asta pentru bani, apropo.
O ființă umană care se luptă cu frica,
epuizarea și nesiguranța.
Și care a mâncat macaroane și brânză deshidratată,
amestecate cu propria urină filtrată, în ultima lună.
Vreau să simtă un gust pământesc,
ca să-și amintească pentru ce luptă.
Văd miliardari la știri
care se uită la spațiu ca și cum vom merge acolo
după ce vom fi distrus planeta.
Nu există înlocuitor pentru planeta asta.
Nu putem face o portocală din pulbere și urină,
oricât am încerca.
Doar Dumnezeu poate face o portocală.
Indiferent cine a făcut-o,
aici e singurul loc din univers unde o poți obține.
Trebuie să avem grijă de planetă și de oamenii care trăiesc aici.
Și ce amintire mai bună a Pământului decât o portocală?
Pentru că o portocală, la fel ca Pământul,
e perfectă și rotundă.
E un dreptunghi plat!
Ba nu, Bob! Nu e.
Zău așa! Punem în pericol viețile oamenilor
pentru progresul științei și pentru a ne rezolva problemele.
N-ai dreptul la vulva mea!
Încetați! Aici e Forța Spațială.
Audierea privind nominalizarea la Curtea Supremă e miercuri.
Ce dracu' a fost asta?
Scuze.
Ca să rezum,
țara asta are destule bogății
ca să putem oferi unui astronaut care își riscă viața pentru noi toți
o portocală, din când în când.
Cuvinte frumoase,
dar nu aud detalii despre programele științifice.
Cum îi ajutați pe votanții mei care trăiesc cu bonuri de masă?
Ar fi mai ieftin să-i hrănim și pe ei cu paste și gel,
dacă vă pasă doar de bani.
Vreți să ne ocupăm de asta?
Dr Adrian Mallory, șeful corpului științific al Forței Spațiale.
Dacă doriți detalii, construim un nou satelit meteorologic
care ne va oferi prognoze atât de exacte,
încât timpii de avertizare pentru tornade și uragane se vor tripla ca durată,
având potențialul de a salva zeci de mii de americani
și sute de miliarde de dolari americani, în caz de dezastru.
Sună minunat.
Chiar este.
Dar dacă un agresor străin ne doboară satelitul?
Nu toate țările cu prezență în spațiu
cred în „binele universal”.
Poc, poc.
Dr Mallory mi-a prezentat recent un proiect care-i este foarte drag.
Ceva care ar putea aduce beneficii întregii omeniri.
Are legătură cu diareea la șobolani.
Aș vrea să-și poată continua experimentele
fără teamă că vor fi oprite.
Nu sunteți de acord?
Dle general Naird, dr Mallory, vă puteți retrage.
Nu și dvs., dle general Grabaston.
Am întrebări pentru dvs.
De ce ați cheltuit opt milioane pentru a înzestra avioanele F-22
cu scaune din piele de struț?
Pentru că struții, cu penele lor diafane,
amintesc de Pământul magic.
Subtitrarea: Marian Mangalagiu