Balstīts uz stāstiem no Oslo finanšu sektora vīriem
un citiem no šīs kopienas.
- Pietiks? - Vēl.
Aiziet!
- Pietiks. - Vēl vienu.
- Nē! - Vēl vienu.
Vēl vienu.
Aiziet! Tu vari vēl vienu.
- Gribi, lai es... - Nē.
Te biju tikai es un Ādams.
Cik grūti tas var būt? Saproti, esi cietusi.
Iedod mazliet.
Iedevu viņam pusi savas dzīves, kad varēju darīt ko citu.
- Tev nebūtu manis. - Tas nav godīgi, Jepe.
- Es to iemācījos no tevis. - Nu skaidrs.
Viņš nav pelnījis uzslavas par to, ka esi izaudzis par labu cilvēku.
Viņš savu kompāniju uzcēla no mana mantojuma. Viņš gulēja ar visiem.
Kad šķīrāmies, pēkšņi mans mantojums bija viņa.
Paklau. Tētis mirs. Bet tu dzīvosi.
Cik grūti tas var būt?
Es prasu tikai divu stundu pusdienas.
Es visu nokārtošu. Es maksāšu.
Tikai pasaki, ka vairs nedusmojies.
Pēc tam tev nekad vairs ar viņu nevajadzēs runāt.
Manis dēļ.
Labi. Divas stundas.
Es mīlu tevi. Būs lieliski!
Mīlu tevi, mammu!
Sveika.
Varu apsēsties?
Aizsūtīju bērnus pie draugiem.
Labi, paldies.
Man ļoti žēl. Piedod, ka es...
Es nezinu, ko teikt, Pima.
Nav ko teikt.
Es vairs nevaru izturēt.
Es saprotu. Jā.
Bet tu neesi tā, kurai būtu jādodas prom, Pima.
Mani zēni tevi dievina.
Viņiem tevi vajag vairāk nekā mani.
Tas ir fakts.
Pima,
paliec te.
Es iešu prom.
Es apsolu. Tā būs labāk.
Tu neesi īsts.
Tu neesi īsts!
Vai beidzi?
Viljam?
Vai mēs to varētu vienreiz nokārtot?
Abi zinām, ka tas nav labi tavai galvai.
Zvanīt kautuvei.
Te Ādams Veile. Varat man palīdzēt?
Protams.
Atceries pagājušā gada lietu ar Veili?
- Sveiks. - Sveiks.
Viss labi?
Pastum sēdekli atpakaļ.
Labi izskaties.
Nezinu gan.
Pusi dienas pavadīju domādams, ko lai viņai saka.
Esi tu pats.
- Vīrietis, kuru viņa ienīst. - Viņa tevi neienīst, tēti.
Apsoli man,
ka nesāksi strīdēties. Tu gribi viņu satikt, vai ne?
Es vairs negribu justies vainīgs.
Tas ir galvenais.
Vari man kaut ko apsolīt?
Nesaki, ka esmu slims.
Būs lieliski.
Kad mēs...
Kad bijām kopā, mēs visi trīs...
Pēdējā reize, kad atceros, ka biju laimīgs.
Bezrūpīgs.
Vienkārši
laimīgs.
Kāpēc tu to vēlies?
Tāds pats iemesls kā tev.
Turies. 100 km stundā 2,8 sekundēs.
Kā ar pagājušo nakti?
Šī pasaka beidzas te.
Dabū pasi, paņem naudu
un brauc mājās.
Bet es tevi redzēju.
Tev nav tas jādara.
Tev ir jādodas prom.
Es izrakstījos.
Jums ir divas plīsušas ribas. Nekas nav lauzts.
Paskatīsimies.
- Ienāciet. - Sveiki. Esmu no policijas.
Mēs esam beigušas. Viņa var doties mājās.
Varat mūs nedaudz atstāt?
- Protams. - Paldies.
Tu vari?
Doties mājās?
- Vai viņš vēl ir tur? - Tas ir mans dzīvoklis.
Viņš...
Kāds viņam būs iedevis atslēgas.
Vai viņš kādam samaksāja.
Kā tev liekas, kur viņš ir tagad?
Ja būtu jāmin.
Viņš zina,
ka es ziņošu par viņu.
Tāpēc ieradies policijas iecirknī?
Bet aizgāji, jo tev bija bail?
Vispār...
Man ir kaut kas, kas jūs varbūt varētu interesēt.
-Ādam? - Es jau nāku.
Brauksi ar laivu visu ceļu?
Nē, tikai līdz Kukshāfenei. Tad ar mašīnu līdz Barselonai.
No turienes ar laivu braukšu uz Gibraltāra bankām.
Tad pārdošu laivu un lidošu mājās. Jauks atvaļinājums. Un tu?
Tu reiz teici,
ka vajag enkuru. Ja nē, mēs aizpeldēsim.
- Man šobrīd nav enkuru. - Kā ar to meiteni vakar?
- Palaistuvi. - Magdalēnu?
Viņa nav enkurs.
Viņa tevī ir iemīlējusies.
Varbūt.
Tu esi palaistuvju slepkava. Tu esi palaistuvju mīlnieks.
- Palaistuves tevi grib. - Lai vai kā, viņa nav enkurs.
Ko tu darīsi?
Ievākšos atpakaļ mājās.
- Labi. - Ko tu domā?
Jūties pazudis un viens.
Tāpēc ievāksies pie lietas, kas tev lika doties prom?
Tāpat kā grimstošā laivā liet ūdeni.
Toreiz bija trakāk nekā tagad.
Viņa tevi pieķēra ar palaistuvi. Tavā gultā.
Un viņa ļauj tev ievākties atpakaļ?
Viņa aizmirsīs,
lai saglabātu savus dzīves standartus.
Tātad tas nekad nenotika?
Nē. Kas?
Tas ir skaisti.
Varbūt nav skaisti, bet ir cilvēcīgi.
Es beigšu tēlot.
Tas mani arī nogurdināja.
Būšu uz ārpusi tāds pats, kāds esmu iekšienē.
- Labs? - Protams.
Kā ar tevi?
- Kas? - Hermīne.
Tas...
Tas ir viens no iemesliem, kāpēc dodos prom.
Nevaru viņu dabūt ārā no savas galvas.
Vajag attālumu.
Ja nevaru mentāli, tad vajag fiziski.
Tomīne jau raud?
Grib mani intervēt par "Salma King".
- Vari uzņemties laurus. - Paldies. Es nekaunos.
Ejam. Man jānokārto darīšanas ar kaimiņu.
Ādam. Tava laiva kļūst veca.
Tas neder mūsu imidžam.
Aizveries, vācieti ar to stulbo itāli.
Tā stulbā valsts pa visu Eiropu izplatīja korona vīrusu.
Es skaitu naudu. Jūs līķus.
Viņš to pārdos. Drīz te vairs nebūs. Varbūt vēlies?
- Te Tomass. - Vajag auto, kuru neatpazīs.
- Kādu? - Vienalga. Esi radošs.
Kaut ko, kur mani neatpazīs. Cena nav svarīga.
- Tā ir jāpiegādā. - Uz kurieni?
Aizsūtīšu adresi.
- Viņa jau ir te? - Jā, tā izskatās.
- Mēs kavējam? - Nē, viņa ir agrāk. Neuztraucies.
Gribu parādīt, ka varu aiziet pats.
- Sveicināti! - Paldies.
Rekur mamma. Lieliski.
Sveiks, mīļais.
Paldies.
- Jā. - Izskatās labi.
Gan jau zini ēdienkarti no galvas.
Nē, es bieži te nevaru nākt.
Atšķirībā no jums es skatos uz cenām.
- Tu kaut ko teici? - Neko.
Es tikai pētu ēdienkarti.
Labi.
Bet gribu pateikties,
ka visi trīs esam te kopā.
Tev varbūt tas nav nekas īpašs, bet man tas ir liels notikums.
Nevaru pat atrast īstos vārdus.
Jepe prasīja, tāpēc...
Tu negribēji nākt?
Jā, mamma gribēja nākt.
Atradi kaut ko? Es maksāju, protams.
Tev tas vienmēr labi padevies.
Maksāšana nekad nebija problēma.
Tā nav slikta īpašība, mammu.
Laikam ņemšu argentīniešu garneļu salātus.
Un pāris pudeles vīna. Varbūt šampanieti, mammu?
- Ko vēlies tu, tēti? - Es vēl nezinu.
Labi.
Viņiem ir baloži.
Varbūt tev patiks. Pēc tam kaut ko saldu.
Ja vien garšas kārpiņas nav mainījušās.
Varam varbūt izbeigt?
Vienīgais iemesls, kāpēc esam te,
ir tas, ka viņš mirst.
Tu apsolīji neteikt.
Jā, viņš man teica, ka tu mirsti.
Tagad tu gribi piedošanu, lai vari justies drošs.
Bet mums būs jāturpina dzīvot bez tevis kā tad, kad mūs toreiz pameti.
Es tev piedodu.
Viss labi?
Tas palīdz?
Vispār jā.
Tagad atceros, kā bija, pirms es aizgāju.
Tu neapprecējies vēlreiz.
- Tev nebija tuvu attiecību. - Kā tu to zini?
Paprasi sev, kāpēc.
Jepe, man esi tu. Man ar to pietiek.
Man nevajag vairāk.
Vismaz ne šo.
Redzi? Viņš atkal iet prom.
Kā vienmēr.
Viņš tavā labā neko nav darījis. Es tevi padarīju par to, kas tu esi.
Tas nebija vajadzīgs.
Es prasīju būt jaukai. Varēji vismaz to izdarīt.
- Tētis mirst. - Mēs visi mirsim.
Nu re. Paldies!
Paldies.
Žēl, ka baseinā līdīsi tu, nevis es.
Velns. Smird gan!
Ko tu dari?
- Kas notiek? - Prasi viņam.
Kelnsen.
Pārvācamies uz Spāniju. Tu mums jau apniki.
Beidz mani vērot!
Prieks tevi atkal satikt.
Apskatīju tavus ciparus. Apsveicu.
Šogad esi top pieciniekā.
Kad skatās ienākumus no akcijām, izlec vieni un tie paši vārdi.
Tas liek domāt, vai tev ir kāds īpašs talants?
Es ar to nesāktu.
Ir 1400 norvēģi, kuri ir vērti vairāk nekā 100 miljonus.
No īpašumiem, komercijas, mantojumiem, bēgļu centriem,
zivīm, bērnu labklājības iestādēm vai akciju tirgus.
365 000 norvēģu ir akcijas.
Bet 80 % no ienākumiem
tiek 50 cilvēku grupai.
Pie lielās naudas tiek tikai 0,2 %.
Otrais labākais varbūt var nopirkt namiņu.
Tas ir par to, ko pazīsti un ko zini. Tā nav veiksme. Tās ir zināšanas.
Vai zini, kurš ir teicis: "Visi cilvēki ir radīti vienādi."?
- Tomass Džefersons? - Jā.
Ar vienu no vergiem viņam bija seši bērni.
Paņēma priekšā, kad viņai bija 14. Varbūt to uzrakstīja, lai iepatiktos.
To uzrakstīja, kā atbildi verdzībai,
bet kāpēc viņam bija vergi?
Kāpēc daudzi cilvēki strādā bez maksas?
Jo attīstītākas valstis
var uzņemt lēto darbaspēku no neattīstītākām valstīm.
Tas joprojām tā ir.
Tā ir arī te.
Visi cilvēki nav radīti vienādi.
Daži piedzimst ar citu degsmi.
Viņi ir gatavi smagi strādāt, lai sasniegtu to, ko vēlas.
Lai sev palīdzētu. Lai izdarītu darbu.
Esmu bagāts baltādainais vienā no bagātākajām valstīm pasaulē.
Es vinnēju loterijā. Un tad to vēl var reizināt ar 1000.
Es par to nejūtos slikti.
Es neko neradu.
To dara rūpnīcās strādājošie. To dara beķeri.
Tā ir ļoti deformēta sabiedrība.
Bet es varu sēdēt ēnā, kamēr citi lasa kokvilnu.
Tu runā nopietni.
Jā.
Gribi, lai rakstu?
- Jā. - Tu pakārsi sevi.
Nē gan.
Man ir pilnīgi vienalga. Esmu neaizskarams.
Mums patīk domāt, ka dzīvojam demokrātiskā sabiedrībā,
kur visi tiešām arī ir vienādi.
- Tas ir riskanti. - Lūdzu.
Paskaties sev apkārt.
Nav nekādas vienlīdzības.
Maizi un cirku nomainīja pret televīziju un tako.
Tas viss ir joks. Mēs piedzimstam un nomirstam.
Tikmēr dari visu, ko vari, lai būtu laba dzīve.
Nauda dod labāku dzīvi nekā tad, ja esi nabadzīgs. Tāpēc man ir nauda.
Par centību medaļas nedod.
"Gribu darīt to, kas ir pareizi."
Nē, pie velna to.
Ir jāatbild tikai sev pašam.
Ja cilvēki to saprastu, viņiem būtu daudz jautrāk.
Tu maksā.
Ar prieku.
Parunāsim vēlāk.
- Halo? - Te Krovels.
- Sveiks. Kā tev iet? - Labi.
Esmu ceļā uz banku.
Rīt lidošu mājās vēl vienai reizei. Tu?
Paņēmu mazas brīvdienas.
Man vajadzība brīvību un klusumu.
Atbrīvojies no lietām, kas nekam neder.
Izbaudi lietas, kas rada saikni.
Iemācījos to rehabilitācijā. Tagad esmu dabā.
- Tad es te pabeigšu. - Parunāsim vēlāk.
Laba deja.
Tā mēs darām omāru biznesa.
Viss labi?
- Viss labi. - Labi.
Ko tagad?
Atvaino.
Zini...
Tā neesi tu. Tas esmu es. Es pie tā neesmu pieradis.
Man tas ir dīvaini/
Uz cik ilgu laiku tu
esi nolīgta?
Kāpēc gribi zināt?
Kāpēc? Es tikai...
Līdz apmēram
vakardienas 20.00.
Tātad...
Ko tagad?
Varu tev izmaksāt vakariņas?
Jā.
Protams. Zinu lielisku jūras velšu restorānu tepat netālu.
Gaļa. Gaļa būtu labi. Ja neņemsi ļaunā.
Nē, viss labi.
- Jūties labāk? - Nevisai.
Atriebība, uzvara. Viss, ko gribēju.
Tie ir tikai vārdi.
Bet tie tev sniedz vietu pie galda.
Tas, ko ar to darīsi, ir tavā ziņā. Priekā!
Varbūt man kaut kas jādara.
Man kaut kas jāatrod.
- Ko darīji tu? - Es sāku nodarboties ar konkūru.
- Tu nopietni? - Jā.
Lai uzturētu savu sociālo statusu.
Manām meitām patīk jāt. Satiec lieliskus cilvēkus.
"Bygdoy" karaliskie īpašumi.
Kur visas mammītes tiek pie jaunām krūtīm.
Un visi cits ar citu guļ.
Tā daļa bija lieliska.
Pēc 4 mēnešiem ieguvu izglītību un esmu tur, kur tagad.
Un ar ko tu nodarbojies?
Suņu frizēšanu.
Es mazgāju izlutinātus somiņu aksesuārus.
Nauda ir laba.
Priekā!
Viljams: Ej mājās. Bērniem tevi vajag. Es tur neesmu.
Nezinu, vai tās ir labas ziņas.
Tad turpini dzert.
Priekā!
Tik laba sajūta.
-Čau, mīļā! - Nē!
Es tevi te negribu.
Čau, bērni! Tētuks mājās.
Tēti!
Kā iet? Sveika, Telma.
Čau! Jums viss labi?
- Man jūsu ļoti pietrūka. - Apsēdies.
Šī ir mana vieta?
Kaut kas smaržo lieliski. Pica?
- Varam skatīties Hariju Poteru? - Labi, skatīsimies Poteru.
Es tikai ieiešu dušā.
Klausies.
Es ieiešu dušā. Kad nonākšu atpakaļ lejā,
izliksimies, ka nekas tāds nav noticis.
Tev kādas problēmas?
Nē?
Henrik?
Halo?
Šovakar te kluss.
Ko vēlaties?
Dīvaini, ka jautā.
Gribu divus džinus ar toniku.
Pēc iespējas vairāk džina un mazāk tonika.
Sveikas!
Viens jautājums.
Vai jūs kādreiz esat gulējušas ar ērgli?
Tā ir slikta uzruna?
Izklausās pēc dziesmas nosaukuma.
Liels knābis.
Sveicināts, Veile.
Dosies ceļojumā?
Mazs jūras izbrauciens?
Tev sāp?
Tikai nedaudz sūrst.
Laba dziesma.
Cik ilgi tu ar to nodarbojies?
Ilgi.
Tev tas neapnīk?
Dažreiz paņemu brīvdienas.
Kādreiz biju terapeite.
Viņa teica, ka, jo vairāk naudas pelni,
jo mazāk saistīta ar sabiedrību jūties.
Taisnība. Tā arī ir.
Kāpēc neej prom?
Un dzīvo no naudas, kas jau ir?
Domāju, ka to darīšu līdz 55 gadu vecumam.
Iešu prom dienā, kad paliks 55.
Tad vēl būšu jauna un varēšu izbaudīt naudu.
Varbūt mana glāze ir tikai pilna līdz pusei.
Tikai mentālā, diemžēl. Otru var piepildīt jebkad.
Paklau.
Paldies tev.
Vēlreiz.
Es bieži
neveidoju jaunas draudzības.
Es arī nē.
Tiešām negribi doties līdzi?
Man jāsakārto domas.
Atkal esam te.
Varbūt vari pateikt, kas šoreiz notika.
Vai nevari atcerēties
neko arī šoreiz?
Tas...
Es neesmu...
Labi.
Nepietika nobiedēt tā, ka zaudēja mazuli?
Bija arī jāpiekauj?
Gribi viņu sodīt?
Es to neizdarīju.
Es neesmu viņai tuvojies. Es zvēru.
Ja izdarīsi vēl vienu lietu, kas man nepatīk,
es tavu dzīvi padarīšu par elli.
Nekā?
Kā ar šo?
Es neesmu bijusi pie tevis.
Nemelo man!
Ar to pietiks.
Tā bija tava balss, ne?
Saprotu, kā tas izskatās.
Bet viņa nav tik nevainīga kā izskatās.
Tev tas ir par grūtu?
Redzēt abas situācijas puses?
To, ka palika stāvoklī no tava labākā drauga?
Viņa izvācās.
Liki zaudēt bērnu. Bet tev ar to nepietika.
Jo tev vajag valdīt pār visu. Viņai jāpieder tev.
- Nē. - Nē?
Tāpēc teici viņa sētniekam, ka esi brālis
un dabūji atslēgas no viņas dzīvokļa?
Kur tu šodien taisījies braukt?
Ar laivu. Braucienā uz Nicu?
Atradām miljoniem kronu.
Ko, tavuprāt, par to teiks naudas noziegumu iestādes?
Labi.
Būs šādi.
Labi.
Man ir nauda. Jūs to zināt.
Noliku uz laivas. Tā ir mana izvēle.
Bet jūs pārmeklējāt manu laivu
bez ordera.
Man ir pietiekoši naudas, lai tiesātos ar tevi gadiem ilgi.
Lūk, viena lieta, kas par mani jāzina.
Jons Eriks Hartmanns. Danmarksgeitas 50.
Man ļoti labi padodas izsprukt no visa.
Tavs pirmais cīņas klubs?
Varu uzmanīt tavus raundus.
Man būs tikai viens raunds.