Paremta 4 vyrų iš Oslo finansų sektoriaus bei kitų šios
bendruomenės žmonių istorijom.
- Ar užteks? - Dar.
Nagi!
- Užteks. - Dar kartą.
- Ne! - Dar kartą!
Dar kartą!
Nagi! Gali dar kartą!
- Nori, kad aš?... - Ne.
Čia esu tik aš ir Adamas.
Ar gali būti labai sunku? Aš suprantu, kad buvai įskaudinta.
Tiesiog duok šiek tiek.
Atidaviau jam pusę savo gyvenimo. Galėjau jį išnaudoti kitaip.
- Tuomet nebūtum turėjusi manęs. - Taip nesąžininga, Jepe.
- Išmokau iš tavęs. - Matau.
Jis nevertas nei lašelio nuopelnų, dėl to, koks puikus tu išaugai.
Jis sukūrė savo įmonę naudodamasis mano paveldu, miegojo su visais.
Ir kai išsiskyrėme, staiga mano paveldėjimas tapo jo.
Klausyk. Tėtis mirs, tu gyvensi.
Ar labai sudėtinga?
Viskas ko prašau, tai dviejų valandų pietų.
Aš viską paruošiu, sumokėsiu.
Tiesiog pasakyk jam, kad nebepyksti ant jo.
Po to, tau daugiau niekada nebereikės su juo kalbėtis.
Dėl manęs.
Gerai, dvi valandas.
Myliu tave. Bus puiku.
Myliu tave, mama.
Labas.
Ar galiu prisėsti?
Išsiunčiau vaikus pas draugę.
Gerai, ačiū tau.
Aš labai atsiprašau. Labai atsiprašau, kad aš...
Aš nežinau ką sakyti, Pime.
Nėra ką pasakyti.
Aš daugiau taip negaliu.
Aš suprantu. Be abejo.
Bet ne tu turėtum išvykti, Pime.
Mano berniukai dievina tave.
Ir jiems tavęs reikia labiau, nei manęs.
Tai faktas.
Taigi dabar, Pime,
tu pasilik čia.
O aš išvyksiu.
Prisiekiu tau, taip bus geriau.
Tu nesi tikras.
Tu nesi tikras!
Ar jau baigei?
Viljamai,
kodėl mums pagaliau neišsprendus visko visiems laikams?
Abu žinome, kad tai kenkia tavo galvai.
Skambinti į skerdyklą.
Čia Adamas Veile. Ar galėtumėte man pagelbėti?
Be abejo.
Prisimeni praeitų metų Veile bylą?
Labas.
Viskas gerai?
Paslink atgal sėdynę.
Atrodai puikiai.
Net neįsivaizduoji.
Praleidau pusę dienos svarstydamas, ką jai pasakyti.
Tiesiog būk savimi.
- Tuomet ji manęs nekenčia. - Ji ne nekenčia tavęs, tėti.
Tiesiog prižadėk man,
kad nepradėsi pyktis. Juk nori su ja susitikti, taip?
Aš tiesiog nebenoriu jaustis kaltas.
Didžiąja dalimi.
Ar gali man kai ką pažadėti?
Nesakyk jai, kad sergu.
Bus gražu.
Kai mes...
Kai mes buvome kartu, visi trys,
tuomet paskutinį kartą jaučiausi laimingas.
Be rūpesčių.
Tiesiog
laimingas.
Kodėl tu to nori?
Dėl to paties, kaip ir tu.
Tvirtai laikykis. Nuo 0 iki 100 per 2,8 sekundės.
O kaip dėl vakar?
Čia baigiasi ši pasaka.
Pasiimk savo pasą, pasiimk savo pinigus
ir vyk namo.
Bet aš mačiau tave.
Tu neprivalai to daryti.
Privalai dabar išeiti.
Aš išsiregistravau.
Turite du įskilusius šonkaulius, bet niekas nelūžo.
Pažiūrėkime...
- Užeikite. - Sveiki, aš iš policijos.
Mes jau baigėme. Ji gali vykti namo.
Ar galite mus palikti kelioms minutėms?
-Žinoma. - Ačiū.
Ar galite?
Vykti namo?
- Ar jis vis dar ten? - Ten mano butas.
Jis...
Jis turbūt paprašė ko nors duoti jam raktus.
Ar sumokėjo jiems.
Kaip manote, kur jis yra?
Jei jums reikėtų spėti.
Manau jis žino,
kad pranešiu apie jį.
Ar todėl ir atvykote į policijos nuovadą?
Bet išėjote, nes bijojote?
Be to...
Turiu kai ką, pamaniau, norėsite išgirsti?
- Adamai? - Ateinu.
Ar plauksi visą kelią?
Ne, tik iki Kukshafeno. Tada važiuosiu iki Barselonos.
O nuo ten, plauksiu iki Gibraltaro ir aplankysiu keletą bankų.
Tada parduosiu laivą ir parskrisiu namo. Geros atostogos. O tu?
Kartą sakei,
mums reikia inkaro, nes kitu atveju dreifuosime.
-Šiuo metu aš neturiu inkaro. - O kaip ta vakarykštė mergina?
- Paleistuvė. - Magdalena?
Ji nėra inkaras.
Bet ji įsimylėjusi tave.
Galbūt...
Tu ne kekšių žudikas, tu kekšių užkalbėtojas.
- Užkalbi kekšes, kaip žirgus. - Bet kuriuo atveju, ji ne inkaras.
Ką žadi daryti?
Kraustysiuos atgal į namus.
- Gerai... - Ką tu galvoji?
Jautiesi pasimetęs ir vienišas,
tad grįžti į tą pačią vietą, kuri privertė tave išvykti.
Tai lyg vandens pylimas į skęstančią valtį.
Tuomet buvo mažiau šūdina, nei dabar.
Ji pričiupo tave lovoje su kekše.
Ir ji leidžia tau grįžti?
Ji pasiryžusi pamiršti,
kad išlaikytų tam tikrą gyvenimo lygį.
Tai, to niekada nebuvo?
Ne. Ką?
Tai nuostabu.
Gal ir ne nuostabu, bet žmogiška.
Ir aš nustosiu vaidinti.
Štai kas mane išvargino.
Būsiu toks pats išore ir vidumi.
- Gerai? -Žinoma.
O kaip tu?
- Kas? - Hermina.
Tai...
Tai viena iš priežasčių, kodėl aš išvykstu.
Negaliu jos pamiršti.
Man reikia atstumo.
Jei negaliu mintimis, tuomet privalau fiziškai.
Ar čia Tominė verkia?
Jie nori pakalbinti mane apie "Salma king".
- Gali prisiimti nuopelnus. - Ačiū. Be gėdos.
Eime. Turiu reikalų su kaimynu.
Adamai! Tavo laivas sensta.
Kenkia mūsų įvaizdžiui.
Užsičiaupk vokiškas suski su itališku mėšlo gabalu!
Šitas mėšlas po visą Europą paskleidė koroną.
Aš skaičiuoju pinigus, o tu skaičiuoji lavonus.
Jis parduoda jį, tad greitai juo atsikratysite. Ar esate rinkoje?
-Čia Tomas. - Reikia automobilio, kurio nepažintų.
- Kokio? - Bet kokio, būk išradingas.
Ko nors, ko jie neatpažintų. Kaina nesvarbi.
- Reikia, kad pristatytų. - Kur?
Parašysiu.
- Ji jau atvyko. - Atrodo, kad taip.
- Ar mes vėluojame? - Ne, ji ankstyva. Nesijaudink.
Noriu parodyti jai, kad galiu pats eiti.
- Sveiki atvykę. - Dėkoju.
Štai, mama. Puiku.
Sveikas, mielasis.
Ačiū.
- Taip. - Tai atrodo gerai.
Tu turbūt jau mintinai moki šį meniu.
Ne, nedažnai turiu progą čia ateiti.
Ne taip, kaip judu. Man reikia atsižvelgti į kainą.
- Ar kažką sakei, Hermanai? - Nieko.
Tiesiog skaitau meniu.
Gerai...
Bet norėčiau tau padėkoti,
už tai, kad vėl visi trys esame kartu.
Tau gal tai ir nieko nereiškia, bet man tai labai svarbu.
Neturiu žodžių tam apibūdinti.
Jepė paprašė, tad...
Tu nenorėjai ateiti?
Taip, mama tikrai norėjo ateiti.
Ar išsirinkai kažką? Juk aš vaišinu, be abejo.
Tau visada tai sekėsi.
Mokėjimas tau nekėlė problemų.
Tai nėra blogas bruožas, mama.
Manau, imsiu argentinietiškų krevečių salotas.
Ir porą butelių vyno. Dar šampano, mama?
- Ko tu norėtum, tėti? - Aš dar nežinau.
Gerai, puiku.
Jie turi jaunų balandžių.
Gal jie tau patiktų. Kartu su kuo nors gardžiu ir saldžiu.
Nebent tavo skonis pasikeitė.
Ar galime baigti?
Vienintelė priežastis, kodėl mes čia esame,
tai, jog jis miršta.
Prižadėjai jai nesakyti.
Taip, jis man pasakė. Kad tu miršti.
Ir dabar nori atleidimo, kad galėtum jaustis saugiai.
Kol mes turėsim ir toliau gyventi be tavęs, kaip tada, kai palikai mus.
Aš tau atleidžiu.
Viskas gerai?
Ar tai padeda?
Tiesą sakant, taip.
Dabar prisimenu, kaip buvo prieš man išeinant.
Tu taip ir neištekėjai antrą kartą.
- Ar turėjai artimų santykių. - Ką po velnių, tu gali žinoti?
Paklausk savęs, kodėl.
Jepe, aš turiu tave. Man to užtenka.
Daugiau man nieko nereikia.
Bent jau ne šito.
Matai? Jis ir vėl išeina.
Kaip visada.
Jis niekada nieko dėl tavęs nepadarė. Mano dėka tapai tokiu vyru.
Tai buvo nereikalinga.
Prašiau tavęs būti malonia. Mažiausia, ką galėjai padaryti.
- Tėtis miršta. - Visi mirštame.
Štai! Ačiū.
Dėkoju.
Gaila, kad tu eini į baseiną, o ne aš.
Velnias, tai smirda!
Ką tu darai?
- Kas čia vyksta? - Klausk jo.
Kšiolsenai?
Kraustomės į Ispaniją. Mums jau gana, nevisproti tu!
Nustok spoksoti į mane!
Smagu vėl pasimatyti.
Peržiūrėjau tavo skaičius. Sveikinu.
Šiais metais, kol kas top 5.
Kai kalbama apie akcijų pirkimus, pasirodo tie patys vardai.
Ir tai verčia mane svarstyti. Ar turite kokių nors ypatingų gabumų?
Aš ne nuo to pradėčiau.
Yra 1400 norvegų, kurių turtas vertinimas 100 mln. ar daugiau.
Iš nekilnojamojo turto, prekybos, paveldėjimo, pabėgėlių centrų,
žvejybos, vaikų globos įstaigų ar vertybinių popierių rinkos.
365 tūkst. norvegų turi akcijų.
Bet 80 proc. viso pelno
tenka 500 žmonių grupei.
Tik 0,2 proc. daug uždirba.
Antras geriausias, galbūt gali nusipirkti sodybą.
Svarbu ką pažįsti ir ką žinai. Tai ne sėkmė, tai žinios.
Ar žinai, kas pasakė: "Visi žmonės yra gimę lygūs"?
- Thomas Jeffersonas? - Taip.
Su viena iš savo vergių jis susilaukė 6 vaikų.
Jis išdulkino ją, kai jai buvo 14 m. Gal jis parašė tai, kad ją sužavėtų.
Tai buvo parašyta, kaip atsakas vergystei,
bet ar jie turėjo vergų?
Kodėl kai kurie žmonės dirbo nemokamai?
Nes labiau pažengusios šalys
galėjo priimti nemokamą darbo jėgą iš mažiau išsivysčiusių šalių.
Ir dabar taip daroma.
Dabar taip yra.
Ne visi žmonės sukurti lygūs.
Kai kurie gimę su kitokiais troškimais.
Jie pasiryžę dirbti gerokai sunkiau, kad pasiektų tai, ko nori.
Jie padeda sau. Atlikti darbą.
Aš turtingas baltaodis vienoje iš turtingiausių šalių.
Laimėjau loterijoje ir tuomet tūkstantį kartų padauginau laimėjimą.
Dėl to nesijaučiu blogai.
Aš nieko nesukūriau.
Gamyklų darbuotojai ką nors sukuria. Kepėjai ką nors sukuria.
Tai itin iškreipta visuomenė.
Bet aš galiu sėdėti pavėsyje, kol kiti renka uogas.
Tu tikrai rimtai.
Tikrai.
Nori, kad parašyčiau tai?
- Taip. - Tu pakarsi save.
Ne, nepakarsiu.
Nes man nusišikt ir niekas negali manęs paliesti.
Mes norėtume manyti, kad gyvename socialinėje demokratijoje,
kur visi iš tikrųjų yra lygūs.
- Tai labai arši nuomonė. - Prašau.
Apsižvalgyk aplink.
Nėra lygybės.
Duona ir žaidimai buvo pakeisti televizija ir takais.
Visa tai vieni juokai. Mes gimėme ir mirsime.
O tuo tarpu, bandyk stengtis gyventi gerai.
Pinigai tau suteikia geresnį gyvenimą. Tad aš turiu pinigų.
Nėra apdovanojimų už bandymą.
"Noriu daryti tai, kad teisinga".
Ne. Atsiknisk.
Esi atsakingas tik prieš save.
Jei žmonės galėtų tai suprasti, jiems būtų daug linksmiau.
Tu apmokėk.
Su malonumu.
Pasikalbėsime vėliau.
- Sveiki. - Kriovelis.
- Sveikas, kaip laikaisi? - Gerai.
Esu pakeliui į banką.
Rytoj skrisiu dar kartą. Tu?
Pasiėmiau trumpas atostogas.
Reikėjo ramybės ir tylos.
Atsikratyti to, dėl ko jaučiamės atstumti,
priimti dalykus, kurie leidžia jaustis susijus.
Išmokau tai reabilitacijoje, tad dabar grįžtu atgal į gamtą.
- Aš čia pabaigsiu. - Pakalbėsime vėliau.
Gražus šokis.
Taip mes darome omarų versle.
Tai? Viskas gerai?
- Viskas gerai. - Gerai.
Kas dabar?
Atsiprašau.
Žinai...
Tai ne tu, tai aš. Aš nepratęs prie viso šito.
Man atrodo keista...
Kuriam laikui esi
nusamdyta?
Kodėl nori žinoti?
Kodėl? Aš tik...
Iki maždaug
20 val. vakar vakaro.
Tai...
Kas dabar?
Ar galiu pavaišinti tave vakariene?
Taip.
Žinoma. Žinau puikų jūros gėrybių restoraną, visai netoli nuo čia.
Mėsa. Būtų puiku mėsa, jei tu nieko prieš.
Ne, aš nieko prieš.
- Geriau jautiesi? - Nelabai.
Kerštas, pergalė, viskas, ko norėjau.
Čia tik žodžiai.
Bet jie suteikia tau vietą prie stalo.
O ką jau su tuo veiksi, priklauso nuo tavęs. Į sveikatą!
Gal man ir reiktų kažką daryti.
Turėčiau ką nors susirasti.
- Ką tu padarei? - Pradėjau lankytis renginiuose.
- Tu rimtai? - Taip.
Kad išlaikyčiau savo socialinį statusą.
Mano dukroms patinka važinėti, dažnai pas tinkamus žmones.
"Bygdoy" karališkoji rezidencija.
Kur visos motinos gauna naujus papus.
Ir visi miega su visais.
Ta vieta buvo visai nieko.
Po 4 mėn. įgijau išsilavinimą ir pradėjau daryti tai, ką darau.
Ir ką tu darai?
Šunų gražinimas.
Prausiu išlepintus rankinius aksesuarus.
Geri pinigai.
Už tai ir išgerkime!
Viljamas: Eik namo. Vaikams tavęs reikia. Manęs ten nėra.
Nesu tikra ar tai geros naujienos.
Tuomet tiesiog gerk toliau.
Į sveikatą!
Į sveikatą.
Nuostabus jausmas!
- Sveika, mieloji. - Ne!
Aš nenoriu tavęs čia.
Sveiki, vaikai. Tėvelis namie.
Tėveli!
Kaip sekasi? Sveika, Telma.
Sveikas mažyli! Oi, ar viskas gerai?
Labai tavęs pasiilgau! Eik, sėskis.
Ar čia mano vieta?
Kažkas gardžiai kvepia. Pica?
- Ar galim žiūrėti Harį Poterį? -Žinoma, žiūrėkim Harį Poterį.
Aš tik einu nusiprausiu.
Dabar bus taip:
Aš einu nusiprausiu ir kai grįšiu,
apsimesime, kad nieko nebuvo.
Ar bus problemų?
Ne?
Henrikai?
Labas.
Šiandien šiek tiek ramiau?
Ko norėsite?
Keista, kad dar klausiate.
Norėčiau dviejų džinų su toniku.
Džino kiek galima daugiau, o toniko kiek galima mažiau.
Sveikos.
Klausimėlis.
Ar kada buvot išdulkintos erelio?
Ar bloga pokalbio pradžia?
Skamba kaip dainos pavadinimas.
Didžiulis snapas.
Sveikas, Veile.
Leidiesi į kelionę?
Nedidelę kelionę po jūrą?
Ar skauda?
Šiek tiek tempia.
Tinkama daina.
Kiek laiko tuo užsiimi?
Ilgą laiką.
Ar nepavargsti nuo to?
Karts nuo karto pailsiu.
Kartą lankiausi pas psichologę.
Ji pasakė, kad kuo daugiau pinigų uždirbi,
tuo mažiau jautiesi susijusi su visuomene.
Tiesa, taip yra.
Kodėl tiesiog nemeti?
Gyventum iš turimų pinigų?
Visada maniau, kad 55 yra mano skaičius.
Mesiu, kai man sueis 55 m.
Tuomet dar būsiu jauna ir galėsiu mėgautis pinigais.
O gal mano stiklinė tik pusiau pilna.
Laimei, tik įsivaizduojama. Kitą gali pripildyti vos panorėjusi.
Klausyk...
Ačiū tau.
Dar kartą.
Aš ne dažnai
susirandu naujų draugų.
Aš irgi.
Ar tu tikra, kad nenori vykti kartu?
Aš susidėliojau savo mintis.
Taigi, mes ir vėl čia.
Gal šį kartą norėtum papasakoti kas nutiko.
Ar negali nieko prisiminti,
ir šį kartą?
Tai...
Aš ne...
gerai.
Neužteko išgąsdinti jos tiek, kad prarastų kūdikį?
Turėjai dar ją ir sumušti?
Ar norėjai ją nubausti?
Aš to nepadariau.
Aš net nebuvau prisiartinęs prie jos.
Jei padarysi dar bent vieną man nepatinkantį dalyką
aš tavo gyvenimą paversiu pragaru.
Nieko?
O kaip šitai?
Aš nebuvau pas tave namie.
Nemeluok man po velnių!
Manau to užteks.
Juk tai tavo balsas, ar ne?
Aš suprantu, kaip tai gali atrodyti.
Bet ji nėra tokia nekalta, kaip gali atrodyti.
Ar tau tai per sunku?
Matyti abi situacijos puses?
Turi galvoje, kur ji pastoja nuo tavo geriausio draugo?
Ji išsikrausto.
Priverti ją prarasti kūdikį. Bet to tau negana?
Nes tau reikia viską turėti. Tau reikia turėti ją.
- Ne. - Ne?
Ar todėl pasakei valytojai, kad esi jos brolis
ir gavai raktą nuo jos buto?
Kur vykai šiandien?
Su laivu. Nedidelė kelionė į Nicą?
Laive radome milijonus kronų.
Kaip manai, ką ekonominių nusikaltimų skyrius pasakysi apie tai?
Gerai.
Štai kaip yra.
Gerai.
Aš turiu pinigų, tu tai žinai.
Susidėti juos į laivą mano pasirinkimas.
Bet apieškojot mano laivą
be orderio.
Aš turiu pakankamai pinigų, kad ilgam suriščiau tave teismuose.
Yra vienas dalykas, kurį turėtum apie mane žinoti,
Džonai Erikai Hartmanai, "Danmarksgate" 50.
Man labai gerai sekasi išsisukti beveik nuo visko.
Pirmas kovų klubas?
Galiu sekti tavo raundus.
Aš tik vienam raundui.
Vertė: Vainius Eiva Iyuno-SDI Group