A BERING-TENGER
FEBRUÁR 29., ANADIRI ZÓNAIDŐ 12.01
Helyzetjelentés.
K599 Szevasztopol, orosz föderációs tengeralattjáró.
Podkova hadművelet.
74. nap.
Az általunk tesztelt öntanító védelmi rendszer
továbbra is működik, hibátlanul.
Azt is mondhatnánk,
csodálatosan.
Becslésen alapuló navigációval haladunk a sarki jég alatt,
és öt nap múlva hazatérünk.
Huszonötezer tengeri mérföld után
a Szevasztopol tudatosan megközelítette a világ összes flottáját
és teljesen észrevétlen maradt.
A Podkova lopakodó képessége minden várakozást felülmúl.
Ebben a pillanatban ez a háború művészetének
a mestermunkája.
A legfélelmetesebb gyilkológép,
melyet valaha ember alkotott.
És lehetetlen minket megtalálni.
Kapitány, víz alatti jármű Szemjon-83-nál,
egy U.S. Virginia-osztályú jármű szonárhangjaival.
1-3-0 irányban felénk halad.
Őrparancsnok, halkan harckészültségbe!
Fedélzetmester, státusz?
Merülés 50 méter, fenék 72 méter.
Távolság a jégrétegtől 21 méter.
- Távolság a mélyvíztől? - Két kilométer.
Az Aleut-árok hat percre van.
Bemérő manőver. Kormány, 15 fokkal balra.
Aztán irány 1-0-0.
Emelkedés normál sebességgel.
- A kapitányé a híd. - Igenis!
1-0-0 irányba állunk.
Az 1-0-0 irányt tartjuk.
Fegyvertiszt, lőtáv?
A célzó berendezés 15 000 méteres távolságot mért be.
Uram! Valami nem stimmel. Ilyen tiszta és erős a hang?
Ennél közelebb kell lennie.
Kapitány, a célzóberendezés visszaugrott, 10 000 métert jelez.
Semmi sem ilyen gyors.
Minden adat egybevág, a táv stimmel.
Kormány, élesen jobbra, irány 2-7-0!
Igenis, irány 2-7-0!
Kitérünk, és a mélyvíz felé tartunk.
Objektum iránya 1-6-0.
Hogy lett ez zéró?
Ott van. Megint velünk fordul.
Lát minket.
Lehetetlen. Láthatatlanok vagyunk.
Fegyvertiszt, elemezze a szonárt és a tüzelésirányítást! Valami nem oké.
Elárasztja a torpedócsöveket!
Torpedóterem, torpedókat betölteni!
Igenis!
- Csöveket! - Elöl tiszta!
- Hátul tiszta! Torpedót tölts! - Töltés!
Torpedók betöltve.
Kinyitotta a csöveket!
1-től 4-ig elárasztani, csöveket nyitni!
Kettes csőre tüzelési kalkulációt!
Igenis! Kettes csövet tüzelésre bekészítjük.
Kapitány, ez provokál.
Ürügyet keres, hogy tüzet nyisson ránk.
Ellenséges torpedó a vízben, 2-0-0 irány! 1000 méter, és gyorsul!
Éles bal, teljes gőz előre, kavitáció!
Éles balra állok! Teljes gőz előre, kavitáció!
- Terelőlövedéket! - Terelő indul.
- Kettes cső, tűz! - Kettes cső tüzel.
A torpedónk kilőve, célon.
Ellenséges torpedó még jön, 800 méterre van.
Átjött a terelőkön.
- Kormány, éles jobb! - Igenis!
600 méter.
Merülőtiszt, főballaszt vészürítésre készül.
400 méter.
Őrparancsnok, riadókészültség!
Még 200 méter.
Becsapódásra készülj!
Ellenséges torpedó becsapódás
öt... négy...
három... kettő...
egy.
Becsapódás!
- Most mi történt? - Ez eltűnt.
- Mellément? - Nem.
Eltűnt. Mintha ott se lett volna.
Szonár, hol az ellenséges hajó?
3-3-0 irányba tart 4000 méterre jobbra.
A torpedónk irányban van.
Betalál az ellenséges tengeralattjáróba...
három... kettő... egy.
Hol a becsapódás?
Kapitány, az ellenséges hajó eltűnt.
Nincs sehol.
Én ezt nem értem.
Nem is volt ott.
Egy fantomot üldöztünk.
Márpedig ott volt. A műszerek nem hazudnak.
Pedig ma hazudtak.
- Fegyvertiszt, állítsa le a torpedót! - Igenis!
Torpedó leállít.
A harckészültségnek vége.
Ezért kell terepen tesztelni.
Hiba van a rendszerben.
Szellem van a gépben.
- Ideje hazamennünk. - Kapitány!
A saját torpedónk nem reagál. Egyenesen felénk jön!
A torpedónk visszajön! 400 méterre van!
Kézi vezérlés! Leállítani!
A torpedónk még mindig jön! Már csak 200 méter!
Vészriadó! Ballasztokat üríteni! Ütközésriasztá...
AMSZTERDAM
Ételfutár!
Hahó?
Azonosítót.
Nyugi.
Azonosítót.
India-Zulu-254.
Bravó-Ekhó-11.
Ne, még ne.
Előbb fel kell tennie a biztonsági kérdést.
Ó, igen. Bocsi.
Mi az eskü?
Az árnyékban élünk és halunk...
a hozzánk közelállókért...
és az idegenekért.
Csak tegye az asztalra!
Hé!
Köszöntöm az IMF-nél.
Jó döntést hozott.
Uram.
Jó estét, Mr. Hunt.
Régen beszéltünk.
Életünk a döntéseinkből áll össze.
És nem menekülhetünk a múlt elől.
Harminc éve felajánlották a döntést.
Beáll az IMF-be, vagy börtönben tölti az életét.
Páratlan tehetsége miatt a kormánya megbocsátott magának.
De soha nem felejtünk.
Ahogy maga sem felejti soha azt a halált,
ami elhozta hozzánk oly sok évvel ezelőtt.
Emlékeztetnénk az esküjére és a velünk kötött szövetségére.
Ennek a küldetésnek a tétje magasabb, mint valaha.
A szokásos szakadár viselkedését most nem toleráljuk.
Amennyiben vállalja a küldetést, elkerülhetetlen, hogy hallgasson ránk.
A kormánya egy kulcsot keres.
Hogy mi a célja, és miért döntően fontos nekünk,
nem a maga dolga.
Ami viszont a maga dolga, hogy az ügyben érintett a barátja, Ilsa Faust.
KÖRÖZVÉNY
Megölt egy futárt Isztambulban.
És úgy hisszük, nála van az egyik fele a kulcsnak, amit keresünk.
Hogy miért döntött úgy, hogy beavatkozik a dologba, az rejtély.
Akárcsak a holléte.
Ami biztos, hogy a kormánya vérdíjat tűzött ki a fejére...
amit a fejvadászok elindultak begyűjteni.
Ők sosem hozzák vissza életben a szökevényt.
És egy darabban is ritkán.
Úgy tudjuk, úton vannak az Arab-sivatag
Üres Negyedébe a barátját felkutatni.
Találja meg a fejvadászokat, és talán megtalálja a nőt.
A küldetése, amennyiben vállalja,
hogy megszerzi a kulcsot, és elhozza nekünk.
Hogy ezután mi lesz Ilsával, az magán múlik.
Szokás szerint ha a csapata bármely tagját elkapják vagy megölik,
a miniszter semmit sem tudott az akciójukról.
Az üzenet öt másodperc múlva megsemmisül.
Sok szerencsét, Ethan.
AZ ARAB SIVATAG VALAHOL A JEMENI HATÁRNÁL
Gyerünk!
Ethan.
Mivel állunk szemben?
Az "entitás" több személyiségű, néha olyan a számítógépben, mint egy vírus,
HÍRSZERZÉSI ELIGAZÍTÁS
néha féreg, néha botnet.
És minden digitális információt eltorzít, amivel csak érintkezik.
És ezután
semmilyen felvett, tárolt vagy digitálisan továbbított adat nem kezelhető tényként.
Kezdetben főként a hírekre és a közösségi médiára koncentrált.
Ez kevéssé zavart minket, gyakran megfelelt a céljainknak.
Mígnem fél éve
az entitás betört a szaúd-arábiai hírszerzés rendszerébe.
És magába olvasztotta a szupertitkos öntanító MI-t,
majd felszívódott a felhőben.
Másnapra a támadások megtízezerszereződtek,
és exponenciálisan terjednek.
Ami azt jelzi, hogy az entitás azóta képes
gondolkozni.
Azt mondják, hogy saját tudata van?
Csak ez elmúlt három hétben
behatolt a műholdas kommunikációnkba, a Szövetségi Jegybankba,
a tőzsdére és a villamosenergia-hálózatba.
A Légügyi Hatóságba, a NASA-ba, a hadsereg minden ágába.
És nem vagyunk egyedül. Feltörte a Világbankot, az európai központi bankokat.
Hozzáfért a fő védelmi, pénzügyi és infrastrukturális rendszerekhez
Oroszországban, Indiában, Izraelben, Ausztrálázsiában, egész Európában.
És pontosan mit csinált ezekkel a rendszerekkel?
Semmit.
Semmit?
Jött és ment,
könnyen megtalálható ujjlenyomatokat hagyott,
és az üzenete nagyon világos.
"Még visszajövök."
Bármi is a végső célja, nem tudjuk megállítani.
Az energiájának teljes kapacitása most egyetlenegy célpontra irányul.
A világ hírszerző hálózataira.
Vagyis magára az igazságra.
A teljes hírszerző közösség azon van, hogy papíralapú másolatokat archiváljanak
a tényeken alapuló tudásbázisunkból,
mielőtt a legbiztonságosabb adatközpontjaink is megsérülnének.
Ami csupán idő kérdése.
Az entitás pontosan alá fogja
aknázni minden erősségünket, és ki fogja használja minden gyengénket.
A szövetségeseinkből ellenséget fog csinálni,
és az ellenségeinkből agresszorokat.
Miért nem szigeteljük el a szervereinket?
Vágjuk el teljesen a külvilágtól?
Már megtettük.
De a szerverek működtetéséhez emberek kellenek.
És az ember a leggyengébb láncszem minden biztonsági láncban,
főleg ha az ellenségnek nincsen sem istene, sem hazája, sem erkölcse.
És már régóta türelmesen hallgat, olvas, figyel.
Gyűjti a legrejtettebb személyes titkainkat évek óta.
Képes megvezetni, megzsarolni, megvesztegetni, megszemélyesíteni akárkit.
És kedvére manipulálhat minket, kihasználva, hogy függünk
egy gondosan megtervezett digitális realitástól.
Egyszerre van mindenhol...
és nincs sehol.
És nincs középpontja.
Jó, tehát azt akarják mondani,
hogy a világ legfantasztikusabb hírszerzési és taktikai apparátusa
nem képes megölni ezt az izét?
Nem megölni kell, uram.
Irányítani kell.
És azt hogy lehet, Mr. Kittridge?
A Kremlben lévő CIA-informátor tudatta,
hogy az oroszok a hírszerző tevékenységük zömét arra használják,
hogy megszerezzék egy kereszt alakú kulcs mindkét felét.
- Mit nyit ez a kulcs? - Nem tudjuk pontosan.
De az oroszok úgy tűnik, azt hiszik, valahogy
képes deaktiválni a titokzatos entitást.
Úgyhogy elméletben...
képesek irányítani. És használni.
Maga elhiszi ezt, Kittridge?
Csak az számít, hogy a világon mindenki elhiszi.
Japán, India, Németország és a britek elhiszik,
de egyikük sem,
még a leghűbb szövetségeseink
sem suttogtak maguktól egy szót sem erről.
Ami azt sugallja, hogy globális verseny folyik
a kulcs két felének megszerzéséért.
Minden ország magának akarja, nem azért, hogy megsemmisítsék, uram.
Hanem hogy bevessék.
És hogy ezzel megalapozzanak egy új, megdönthetetlen
globális dominanciát.
Hogy találhatjuk meg a kulcsot?
Azt tudjuk, hogy egy vevő át fog haladni valahol a Közel-Keleten
a következő 72 órában.
Úgy hisszük, a birtokában van a kulcs egyik fele.
Úgy hiszik.
Jelenleg nem tudjuk, nem hamisítvány-e.
Hogy győződnek meg erről?
Az egyetlen, ami megerősítheti, hogy a kulcs egyik fele eredeti,
az a kulcs eredeti másik fele. Az igazi párja.
Ez valamiféle biztosíték lehet.
Hogy lesz meg a párja?
Nos, úgy hisszük, a kulcs eredeti másik fele
ennél a nőnél volt.
És ő ki?
Ilsa Faust.
Egykori brit hírszerző.
- Most hol van? - Már halott, uram.
Ilsát, elnézést,
zsoldosok gyilkolhatták meg, akik a vérdíjra hajtottak.
Ki tűzött ki vérdíjat?
Ilsa bevetéseit tekintve akárki lehetett.
Bárkinél lehet a kulcs másik fele?
Azért nem bárkinél.
Ilsa keresésére küldtem egy embert.
Az egyetlen embert, akire rábízta volna a fél kulcsot.
És nála van, Kittridge?
Ezt jelenleg nem tudom, mert... megtagadta a visszatérést.
Megtagadta?
Ki a franc ez a tag?
Ez titkos.
A hírszerzés igazgatója vagyok, a szentségit.
Pontosan mi az, amiről nem tudhatok?
Az IMF.
- Mr. Kittridge. - A világbank?
Az a Nemzetközi Valutaalap.
- Mr. Kittridge. - Nem, a másik IMF-re célzok. A miénkre.
Ez mit rövidít?
Impossible Mission Force.
- Komolyan beszél? - Attól tartok, igen.
És pontosan mit csinálnak?
Pont azt, amit a név sugall. Amit mi nem csinálhatunk.
És ki a főnök?
Nekik nem parancsolnak a hagyományos értelemben. Nekik inkább...
üzenünk.
Nekik üzennek?
Mr. Kittridge, uram.
Az IMF a közösségen kívül működik, és közvetlenül az elnöknek felel.
Csak hogy értsem.
Ha van egy küldetés, amivel egyikük sem bír,
akkor üzennek egy névtelennek,
és remélik, hogy ő megoldja.
Stimmel?
Amennyiben hajlandó elvállalni.
Miféle alakulat döntheti el maga, hogy mit vállal?
Az IMF-et kifejezetten
azért hozták létre, hogy ne legyenek nem kívánt következmények.
Ha nem tudják garantálni a küldetés kimenetelét,
megtehetik, hogy nem vállalják.
Megértem.
Most dühös.
Nem vagyok dühös, Kittridge.
Azt akarta, hogy figyeljek.
Hát most figyelek.
Jól van.
Én tűztem ki vérdíjat Ilsára.
De azt is megmondtam, hogy találja meg!
És nem én kértem, hogy lopja el a kulcsot. Ez a saját döntése volt.
De mindig ez volt, nem igaz?
Hogy maga kihúzza a bajból, de ő mindig újra belekeveredik.
Várj! Ilsa!
Ilsa, várj! Én vagyok!
Én vagyok.
Semmi baj.
Figyelj rám! Halott vagy! Maradj halott!
Ethan, várj!
Nem fogok bocsánatot kérni, Hunt.
Az a dolgom, hogy kihasználjam.
Ahogy a maga dolga is az, hogy hasznos legyen.
Végrehajtotta a küldetését, vagy sem?
Bárhol is legyen ennek a másik fele,
és bármit is nyit a teljes kulcs,
meg fogom találni.
És aztán mi lesz?
Senki nem kaphatja meg az Entitás kulcsát.
Megsemmisítem.
Ethan,
a következő világháború nem hidegháború,
hanem éles háború, ballisztikus háború lesz,
a sebesen zsugorodó ökoszisztémáért,
véres háború a csökkenő energiaforrásokért,
az iható vízért, a tiszta levegőért.
Aki az Entitást irányítja, az irányítja az igazságot.
Ezzel most végleg eldőlhet,
mi lesz a jó és mi lesz a rossz az eljövendő évszázadokban.
Ilyenkor hallja saját magát?
Azok az idők, amikor az úgynevezett "magasztos célért" harcolt,
véget értek.
Döntsön, melyik oldalon áll!
Azon, ahol mindig is álltam.
Ne álljon az utamba!
Ezt nem tehetem.
Ott leszünk a sarkában. Az egész világ a sarkában lesz.
És vagy így vagy úgy, de az egész küldetéséért
meg fog fizetni, drágán.
Ha nem veszem fel, gyorsan vendégeket kapunk.
Halló?
Denlinger igazgatót kérem.
Az igazgató jelenleg nem elérhető. Miben segíthetek?
- Kivel beszélek? - Eugene Kittridge, CIA igazgató.
- Jelszava? - "Basszushang", egy szó, kisbetű.
- Uram, problémánk akadt. - Ne mondja.
A segédtisztjét eszméletlenül találták az otthonában.
Úgy tűnik, bedrogozták.
Megértettem.
Azt nem hinném, uram.
Az őrség beengedte ebbe az épületbe 15 perccel ezelőtt.
Megértettem, köszönöm.
Szabadon tud beszélni?
- Nem, köszönöm. - Máris indítok egy őrcsapatot.
Ha veszélyben van, tegye le a telefont, mielőtt ötig számolok.
Egy, kettő...
Na és hogy tervezi a kijutást innen?
Hát persze.
MISSION: IMPOSSIBLE LESZÁMOLÁS ELSŐ RÉSZ
AL DHAFRA LÉGIBÁZIS EGYESÜLT ARAB EMÍRSÉGEK
Figyelem!
Egy amerikai ügynök, aki neheztel a hazájára,
megszökött, és szakadár lett.
A szándéka, hogy ártson a nemzetközi érdekeinknek,
és semlegesíteni kell, bármi áron.
Bármi, ami az illetőnél van, kiemelt fontosságú,
és épségben kell megszereznünk.
Maga az illető feláldozható.
Nem szabad őt alábecsülnünk.
Profi beszivárgásban, megtévesztésben, szabotázsban, pszichikai hadviselésben.
Mindent összefoglalva, hölgyeim és uraim,
a káosz gondolatolvasó, alakváltó megtestesülése.
Tehát a saját és a körülöttetek lévők biztonsága érdekében
ne tekintsétek legyőzöttnek,
amíg nem ütöttetek keresztül egy karót a szívén.
Ez nem gyakorlat.
Egy saját tudatú, öntanító,
igazságfaló digitális parazita...
megfertőzi a teljes kiberteret.
Várható volt, hogy bekövetkezik.
És a kulcs két fele
lehet az eszköz, amivel irányítják ezt az Entitást.
A világ összes kormánya kinyírna minket, hogy megszerezze a kulcsot.
A sajátunk is.
Pontosan.
Így ez engedély nélküli küldetés,
ami, bár el se kezdtük, már illegális.
Vagyis már ez a beszélgetés is jogilag hazaárulás.
Vagy ahogy mi hívjuk, hétfő.
Hogy játsszuk le?
Egy vevő érkezik a 746-os amszterdami géppel, 30 perces átszállással,
ami alatt meg akarja vásárolni a kulcsnak ezt a felét.
És az volna logikus, hogyha a kulcs
másik fele valahol a vevőnél lenne.
Csak így tudja hitelesíteni a mi felünket.
És hogy azonosítjuk a vevőt?
Ez a Geiger-számláló
kimutatja a vevő kulcsába épített
sárkánytojás radiológiai jelét.
A szemüvegben lévő kiterjesztett valóság...
elvezet hozzá.
Ó, ez nagyon ügyes.
Szóval te azonosítod a vevőt, nyúlod a kulcsot, meg is vagyunk.
- Nem. - Nem. Nyilván nem.
A teljes kulcs sem ér semmit, ha nem tudjuk, mit nyit.
Tehát te eladod a vevőnek a nálunk lévő kulcsot.
Közben mi kiderítjük, hogy megy tovább,
és jegyet veszünk neked arra a gépre.
Hogy te követhesd a kulcsot oda, ahová megy.
És azt reméled, hogy akihez kerül, az tudja, mit nyit.
Pontosan.
Ha megvan a teljes kulcs...
az még csak a kezdet.
A világ sorsa attól függ, hogy meglesz-e, amit a kulcs nyit.
A fickót ismeri?
Személyesen nem.
De ez személyes ügy?
Köszönöm.
- Hé, mi ez? - Mi?
Riasztás. Gyanús poggyász úton Velencébe.
Nem, eltűnt. Biztos vaklárma.
Őrszem, itt Gyorsfotó. Célszemély?
Gyorsfotó, itt Őrszem. Megvan.
B terminál, 15-ös kapu, délnek tart.
- De tudok. - Dehogy tudsz.
Ethan, elmondanád a barátunknak, a Nethuszárnak,
hogy ugyanolyan jól írok kódot, ahogy ő?
No comment.
Szerinted Hekkmester egymaga kitalálja,
hogy csinálja ki az Entitást,
miközben én tartom a pákáját?
- Az is lehet. - Csak az lehet.
Félre az útból!
Mondd, merre van!
- Hol van? - Kék öltöny. Pont maga előtt.
- Nem ő az. - Ő az.
- Mondom, nem ő az. - Én meg azt mondom,
az arcfelismerő teljesen...
Ezt meg hogy csináltad?
Senki sem menekülhet a Hekkmester elől.
- Megvan! - Merre van?
E terminál, ötös kapu.
Szentségit, az a reptér túloldalán van.
Ethan, az E terminál elé tartanak. A reptérnek ez a fele most csak a tiéd.
- Kösz, Luther. Látom a vevőt. - Megvan.
A vevő Otto Von Bork. Svájci illetőségű.
Velencébe utazik, 30 perc múlva indul a 1031-es járattal.
Benji, tegyél fel a velencei gépre.
Jó. 1031-es velencei gép. Intézem.
Ethan, mi történt?
- Koccolták. - Hogyhogy koccolták?
Az a nő benyúlt a zsebébe. Jelöld meg. És mondd meg, ki ő.
1031 VELENCE
Luther, némíts le!
- Mi a gond? - A táska a 1031-esre ment.
Milyen táska?
Az a gyanús táska riasztás. Néhány perce.
- És mi van vele? - Épp a 1031-esre tartott.
Velencébe. Ez a vevő gépe. Ethan gépe!
Luther, veszed? Ki a nő?
És ha nem vaklárma volt?
Ha valaki bombát próbál csempészni a gépre?
És ha az Entitás akarja, hogy ezt higgyük, hogy Ethan ne üljön a gépre?
- Luther, mi van? - Figyelmeztessük?
- Ne. - Veszitek, srácok?
Keresd a táskát! Majd irányítalak. Menj!
Luther? Beszélj! Valami baj van?
Semmi említésre méltó. Már intézzük.
Megvan.
Érkezik az infó a nőről... most.
Ékszerlopás, zsarolás, betörés
Bárki is a csaj, tuti nem kém.
Persze, tolvaj.
Merre menjek, Luther?
Benji. Van egy ajtó rögtön balra.
Máris kinyitom.
VÉDETT TERÜLET
A táska a 01833-as tálcán van,
és a terem északnyugati sarka felé tart.
Vettem!
Üdv.
Helló.
Ó, már értem.
Összekevert valakivel.
Nem érdekel.
Adjon egy esélyt!
Sikítok.
Sikítson!
És mit akar?
Ez a kulcs...
amit kilopott az úr zsebéből,
nem ér semmit
enélkül itt.
De együtt
négymilliónyi kriptovalutát érnek,
ami az úrnál volt egy pendrive-on.
Nem tudok semmit az egészről.
Akkor ez miért volt a zsebében?
Kicsoda ön?
Társsal dolgozik?
Soha. Csak saját zsebre.
Ma társa is van.
Az kell, hogy akitől ezt lopta,
befejezzen egy tranzakciót, és ezekkel távozzon,
anélkül, hogy tudna a lopásról,
mielőtt felszáll a gépe...
- Hét perc múlva. - ...hét perc múlva.
Tudjuk, hogy kilopásban profi.
Lássuk, milyen belopásban.
Azt akarja, hogy én tegyem vissza.
Tudom, hogy megteszi.
Ön tolvaj. A pénzre hajt.
Tőlem megkapja.
Ön dönt. Beszáll vagy kiszáll.
Jól van.
Hogy játsszuk le?
Nagyon remélem, tudod, mit csinálsz.
Csak ön után.
Ó, erre nincs szükségem.
Nem dohányzom.
Tartsa meg! Hogy majd emlékezzen rám.
Ethan, a vevőtől ellopott kulcs ötvözete nem stimmel.
- Hamisítvány. - Nem is vártam mást.
Ez nem változtat a terven. A vevőnek két kulccsal kell távoznia.
Beszélj, Luther! Merre menjek?
Menj le az előtted lévő lépcsőn,
és a táskának ott kell lennie!
Oké. Megyek, ott vagyok.
Ő az.
Pont maga előtt.
Oké, oké. Hé, hé, bocs. Bocs. Másnak hittük.
Hunt szórakozik velünk.
Minden egység! Kettesével szétszóródni!
Ethan, az amcsi barátaink észbe kaptak.
Szétválnak, átfésülik a repteret.
Legyél résen!
És hogy hívják?
Mondjuk, Grace. És önt?
Figyeljen, Grace!
Nem csak minket érdekel az áru.
Ha azt mondom, futás, fusson!
Fussak?
Most kezd izgalmas lenni.
Benji, megvan a táska?
Most megvan!
Van egy henger alakú szerkezet benne. Én most ezt kiveszem.
Hogy állunk?
Ethan, a vevő a fölötted lévő váróban van.
A mozgólépcső fölött.
Minden egység felétek tart.
Bármelyik percben ellephetik a részt, ahol vagytok.
Bármi is ez, most aktiváltam.
Úgy nézem, még öt percünk van.
- És úgy nézem, hogy atom. - Mekkora?
Elég ahhoz, hogy mindenkit érintsen.
- Hatástalanítsd! - Eszközök nélkül?
- Keress valamit. - De hol találok...?
Most jön a futás?
Még nem.
Benji, hogy haladsz a bombával?
Gyerünk, mi lesz?
Kinyílt!
Ez egy ilyen kódhenger. Van nyolc tárcsa.
És van 14 betű minden tárcsán.
Másfél milliárd lehetséges kombináció.
Nagyjából.
Úristen!
Mi van?
A tárcsák kiírtak egy üzenetet.
VÉGREDUNN.
Véged van? Nem, nincs véged!
Nem "véged van", "végre Dunn".
D-U-N-N.
Ez az én nevem.
Ez tudja, ki vagyok.
Van egy üzenet a kijelzőn.
"Beszélek, de száj nélkül, repülök, de szárny nélkül. Mi vagyok?"
Megfogtál. Mi?
Ez találós kérdés. Nyilván hangvezérelt a cucc.
Ki kell mondanom a választ.
"De szárny nélkül."
Visszhang!
Ez az, megvan, ez az!
Jó, új üzenet.
"Te félsz a haláltól?"
- Ez milyen kérdés? - Nem találós kérdés.
Pszichometrikus teszt.
Minél több választ adsz, annál többet tud rólad.
"Te félsz a haláltól?" Nem!
- Sikerült? - Hazudtam. Tudja.
Csak mondj igazat! Mondd ki!
"Te félsz a haláltól?" Igen! Ki nem fél?!
Na jó, "Mi az, ami mindig közelít, de sosem jön el?"
Várj. Ezt ismerem.
Az óra ketyeg, Luther.
A találós kérdés nem az én világom.
De lejár az időnk!
Ott van.
Ez így túl könnyű.
Bocs, hogy zavarlak, Ethan.
Nem tudod esetleg, mi az, ami mindig közelít,
de sosem jön el?
Ami mindig közelít, de sosem jön el?
A holnap.
Mi?
Mindig közelít, sosem jön el. A holnap.
- A holnap. - A holnap.
Holnap, holnap!
Igen! Következő kérdés.
Adja az árut!
- Résen leszek. - Tán nem bízik bennem?
Luther, mi történik?
Semmi említésre méltó. Urai vagyunk a helyzetnek.
Következő kérdés.
"Ki vagy mi neked a legfontosabb?"
Mondd ki!
- De ha... - Nincs választásod. Mondd ki!
A barátaim.
Rohadék.
- Ő már...? - Igen, már az.
Kérem a pénzt, kérem a kulcsot!
Oké. Mi lesz nagyobb, hogyha elveszel belőle?
- Gödör. - Gödör! Briliáns!
Nincs több kérdés, és van még egy tárcsa.
Hogy adjak választ, ha nincs kérdés?
Tuti ez az utolsó teszt.
Negyvenöt másodpercem van!
És most mi lesz?
Gondolkozom. Ne mozduljon!
Beszorítottak. Mondj kiutat, merre menjek?
Nagyobb gondunk is van.
Lehet, hogy senki sem jut ki innen.
Mi?
Bomba van a poggyászkezelőben. Atombomba.
A kérdések a hatástalanításhoz kellettek.
Állj, állj, állj!
Miért nem szóltatok?
Volt dolgod, nem akartunk zavarni.
Idehallgass, egy atombomba az olyasmi, amivel zavarj, de azonnal!
- Mikor robban? - 20 másodperc!
20 másodperc?
Van még egy kérdés, dolgozom rajta. 15!
Nyugi, nyugi! Mi a kérdés?
Mire elmagyarázom, mind meghalunk!
Nyugi!
Miért kerülünk folyton ilyen szituba?
Tíz másodperc!
Kilenc. Nyolc.
Hét. Hat. Öt.
HAJRÁ
Úristen.
Mi történik?
- Ez üres. - Hogy érted, hogy üres?
Nincs benne semmi.
Elvitte a kulcsot.
- Melyiket? - A miénket. Az igazit.
- Mi? - Luther, keresd meg!
Megvan. Az E terminálba megy.
- Ez nem lehet. - Mi van?
Fiúk, akció lefújva, tűnés!
- Hol a találkapont? - Az sehol!
A küldetés törölve! Meneküljetek!
Hunt! Álljon meg!
Te látod? Merre van?
Elnézést! Elnézést!
Bocsánat! Bocsánat! Bocsánat!
RÓMA
- Mozgás! - Vigyázat! Utat!
Itt kell lennie valahol.
Szentségit!
Itt ezek vannak: rövidhullámú rádió,
mágneses hangfelvétel, katódsugaras csöves monitorok.
Nincs több egyes és nulla.
Ez egy teljesen analóg, offline védett terem,
pajzsolva a digitális alapú Entitástól.
Honnét jön a bejövő adás?
Egy hidegháborús CORONA kémműholdról.
Nem tudtam, hogy azokat még használjuk.
Nem is használjuk.
20 éve a meteorológusoknak adtuk őket.
Ez az utolsó, ami még működik.
Szóval ez segít megtalálni a maga névtelen IMF emberét?
Arra semmi sem képes, uram.
De ez lehetővé tette, hogy megfigyeljük ezt a nőt itt.
Az emberünkkel együtt volt a reptéren Abu-Dzabiban.
És ő ki?
És hol van most?
Azért van itt, mert az olasz rendőrség kapott egy névtelen tippet,
hogy egy nő az ön személyleírásával
a délutáni járattal érkezik Abu-Dzabiból.
Ennek a nőnek számos útlevél volt a birtokában.
Ezt itt csalásért körözik Szentpéterváron.
Ékszerrablás Antwerpenben. Műkincsrablás Monacóban.
Vesztegetés Milánóban. Zsarolás Mumbaiban.
De ez itt az én kedvencem.
Ellenszegülés Rióban.
Így felmerül bennem,
ezek közül vajon melyik ön.
Életemben nem láttam ezeket.
A táskájában voltak.
És mindegyikben az ön képe van.
- Megnézhetem? - Kérem!
A hasonlóság elképesztő.
De ez nem én vagyok.
Mint már mondtam...
tanárnő vagyok Brightonból, tanulmányúton.
Bármibe is keveredett,
nagyon befolyásos ellenségekre tett szert.
Rendben.
Itt az ügyvédje.
Az ügyvédem?
Spezzi rendőrbíró.
Elnézést, ön ki?
Interpol.
A nőnek az ügyében jöttem, akit elfogtak Abu-Dzabiban.
Leltárba venném a letartóztatásakor nála lévő holmikat.
Megmutatná az igazolványát, kérem?
Hol a többi?
Biztosíthatom, ez az összes.
Hogy is hívják? Egy kulccsal hagyta el Abu-Dzabit.
Nem volt nála kulcs.
Spéci fajta kulcs volt.
Medálnak is nézheti valaki.
Az ember hajlik rá, hogy egy láncon felakassza
Amelia nyakába.
Amelia?
A neje.
A bájos Serena lányuk édesanyja.
Maga nem interpolos.
Ha akarom, az vagyok.
Akármi lehetek, és tudok mindent.
Tudom, hogy nem ez az első, hogy lopott zsákmányt vesz el.
A Cartier-karkötő.
Tisztázták a gyanú alól, de tudjuk,
hogy a szeretője, Valeria kapta meg.
Augusztus 21-én, a 29. születésnapján.
Kicsoda maga?
Most megmotozom,
a biztonság kedvéért.
A titkárnője már nincs közöttünk.
Köszönöm, biztos urak.
Kérem!
Odakint várakozhatnak. Köszönöm.
Ön volt.
Ez az egész.
Én hívtam őket. De nem tőlem tudják a színes múltját.
Erről ön tehet.
Belopta a kulcsot egy másik utas zsebébe, mielőtt letartóztatták.
Számot cseréltek, megbeszélték, hogy találkoznak.
És valakinek most
sejtelme sincs arról, hogy őrzi önnek a kulcsot.
Egy gyanútlan futár. A tökéletes cinkos.
Gondolom, egy férfi, középkorú?
Egy férfi, aki egész életében arra várt, hogy észrevegye egy ilyen nő.
Egy árva.
Rendkívül intelligens. Szükségképpen leleményes.
Mivel szegénységben nőtt fel, a legjobb holmikra áhítozik.
Mások holmijára.
Valaki felfigyelt önre, és segített fejleszteni a tudását.
Ez a tudás hozta el a vélt boldogságot.
Csináltatott ruhák, gourmand ételek, luxushotelek.
A tudás, amivel egy lépéssel a törvény előtt járt.
Mostanáig.
Miért baj, ha egy lány próbál tisztességtelenül megélni?
Sejtelme sincs arról, mit lopott el. Különben soha nem lopta volna el.
Tudja, mit?
Vigyen ki innen, és én elviszem a kulcshoz.
Jobb ötletem van.
Elmond nekem mindent,
és én megfontolom, kivigyem-e innen.
Kezdjük a megbízójával.
És ne hazudjon, mert tudni fogom.
Fogalmam sincs, ki a megbízóm.
Szinte kizárólag elektronikusan érintkeztünk.
- E-mail? - SMS.
- Kódolt? - Persze.
- Szinte. - Kérem?
Azt mondta, a kapcsolat "szinte" kizárólag elektronikus volt.
Volt egy luxemburgi kávézó rejtekhelyén
- egy boríték. - És benne?
Egy jegy Abu-Dzabiba.
És...
egy fotó önről.
Követnem kellett önt a reptéren.
Mert követi a tagot.
A tagnál lesz a kulcs, és négymillió kriptovalutában.
A pendrive amúgy semmit sem ér. Üres.
Annyi remény maradt a pénzre, ha szállítom az ön félkulcsát.
Na és a kulcs leszállítási helye?
Velence.
Parti a Dózse-palotában. Holnap éjfélkor.
Talán vár valakit?
A reptéri komáit. Pár perce láttam őket kint.
Szólhatott volna hamarabb.
De önt kergetik, nem engem.
Egy pervertito!
Ne, Grace!
Nem, nem, nem.
Ő az ügyfelem.
Grace.
Nem, nem.
Ne, ne! Vigyázz! Félre!
Bocsi!
Ki parkol így?
Grace! Félre kell állnia!
Grace!
Húzódjon le! Nézze. Segíteni próbálok! Grace!
Hozzátok ide!
Nincs baja? Jól van? Nem, nem.
Jól vagyunk.
Adja a kezét!
Szép lassan. Jól van.
Lassan.
Eltört valamije? Jól van? Jól van?
Hunt!
Itt a vége!
Engedje el a lányt!
Tegye fel a bilincset!
Csinálja! Tegye fel! Rajta!
Semmi baj, nem fogja lelőni.
Le a fegyvert, most!
Különleges egység. Terrorizmus miatt körözik.
Szentségit, Degas, küldje el a nőket!
Hunt, figyeljen rám! Hallgasson ide!
Engedje el a nőt! Fel a bilincset!
Fegyvert le, MOST!
Uraljuk a helyzetet.
Semmi baj! Jól van! Rendben!
Mindenki le a földre!
- Bukjon le! - Fedezékbe! Fedezékbe!
- Ön vezet! - Mi?
Nem, nem, nem!
Taposson a gázba!
Gázt, gázt, gázt!
Nyomás, nyomás!
Szálljon be!
Így jó. Csak menjen!
Ne álljon meg!
Autó, autó!
Nem baj, csak lépjen a fékre! Indítsa be!
Várjon, várjon!
- Most mi van? - Elég volt. Nem csinálom.
Éppen üldöznek minket.
Igen, így van. Vezessen! Na, jöjjön!
Ki ez a személy?
Fogalmam sincs.
- Jól van? - Majd ha ennek vége lesz.
Jó ég!
Semmi baj, nem baj.
Van, aki nem üldöz minket?
Dobnunk kell a kocsit.
Robogók! Szentségit.
Mit csinálunk?
VÉDETT KOCSI
Szerzünk egy új kocsit.
Oké.
- Kis türelmet. - Jó.
- Kösz. Oké? - Jó.
- Mehet? - Csak bátran.
- Nahát. - Jól van?
Jó, nézze, sajnálom. Ez itt...
- Semmi baj. - Ez a kocsi, ahogy ezt...
Semmi baj.
Nem, ahogy beállítják, az néha...
- Menjünk! - Kell egy kis...
A közlekedési kamerák arcfelismeréssel megtalálták a nőt.
Egy sárga Fiat 500-asban ül.
Az egységeink üldözik.
Na, most megvagy.
Leráztuk őket.
Oké, akkor...
Utat, utat!
Baba, baba, baba!
Hogy mi?
Nem, nem, nem.
Gáz, gáz, gáz!
Egyenesen!
- Vegye le a lábát a gázról! - Kigyulladtunk!
Csak a gumi. Menjen egyenesen!
- Nyugi, nyugi. - Miért pörög?
Jó, jó, jó!
Megvan, megvan, megvan!
- Jobbra, jobbra! Oda. Oda be! - Gyerünk!
Jobbra menjen! Jobbra!
- Ki vezet? - Ön vezet, ön vezet!
Padlógáz! Egyenesen!
Menjen, menjen!
Csak egyenesen, egyenesen!
Vagy balra. Nyomja, nyomja, nyomja! Jól csinálja.
Zsaruk, egy csomó zsaru!
Vegye át!
Fék, fék, fék!
Kormányozzon!
Egyenesen?
- Jobbra, jobbra! - Megvan!
- Most merre? - Bal, bal, bal.
Jól van. Jó lesz, jó lesz.
Az egy ember.
- Oké, kocsi, kocsi! - Látom!
Tövig!
Kapaszkodjon!
- Mi történik? Most hová megyünk? - Nem tudom.
Oké, fék, fék, fék!
Ne gyűlöljön!
Grace? Grace!
Mi lesz már, gyerünk!
Ethan!
Na, gyere már!
Na jó. Tudjuk, hogy Grace-nél van a kulcs,
és hogy a Dózse-palotában lesz éjfélkor.
És már elég jó tippünk van arra, hogy ott majd ki fogja várni őt.
A parti házigazdája nem más,
mint a kedvenc fegyvercsempészünk és feketekereskedőnk, Alana Mitsopolis.
A Fehér Özvegy.
Már tudja, ki vagy igazából, vagy még azt hiszi,
hogy a világhírhedt tömeggyilkos, John Lark vagy?
Talán az vagyok.
Nem ő tűzött ki rád vérdíjat Párizsban?
De bizony ő. Ő és Ethan jól kifundálták.
Sosem mondtad el, hogyan.
Mehetünk tovább, kérlek?
Jó.
Ha meg is szerezzük a teljes kulcsot ma a partin,
még nem tudjuk, mit nyit. Találni kell valakit, aki tudja.
A kérdés az, hogy merre keressük.
Biztos, hogy a bomba nem sétált be magától a reptérre.
Valaki odatette.
Valaki, aki az Entitásnak dolgozik.
Itt megvan minden, amit felvettem a biztonsági kamerákról,
addig a percig, amikor kitört a káosz.
Ez pedig itt a felvétel a napszemüvegedből.
Lefuttattam az arcfelismerést mindenkin, aki a reptéren volt.
Láttok valami furát?
Mint egy szellem.
A szellem nem tükröződik.
Ő az egyetlen személy a reptéren személyazonosság nélkül.
Az egyetlen ember, akit sehol sem lehet megtalálni az egész reptéren,
csak ezen a tükörképen.
Mivel őt kitörlik.
Valós időben.
Az Entitás.
Az védi őt.
Te láttad őt, nem igaz?
Nem hittem el.
Na de ki ez?
Akiről azt hittem,
hogy már régen meghalt.
Egy másik életben.
Az IMF előtt.
Mielőtt még felajánlották a döntést.
És egész konkrétan
ő tett azzá, ami ma vagyok.
És neve is van?
Gabrielnek hívja magát.
Ismered.
Őt nem lehet ismerni.
Nincsen dokumentált múltja.
Az Entitás gondoskodott erről.
Ő egy sötét messiás.
Az Entitás kiválasztott hírnöke.
Számára a halál...
egy adomány, amit meg akar osztani a világgal.
Ezt honnét tudod?
Maradt még pár barátom az MI6-nél.
Akik attól félnek, hogy a brit kormány megkaparintja az Entitást.
És hazaárulónak tekinti azt, aki megpróbál közbelépni.
És mivel téged kitagadtak,
a barátaid tőled várnak segítséget.
Tudták, hogy Gabriel az Entitást szolgálja.
Tudták, hogy Isztambulba megy,
hogy megszerezze egy kereszt alakú kulcs egyik felét.
Úgyhogy én megelőztem.
És mikor Kittridge díjat tűzött ki rád,
elrejtőztél a sivatagban.
De a fejvadászok valahogy mégis megtaláltak.
Igen.
És a barátaid nem mondták véletlenül, hogy ez a kulcs mit nyit?
Az MI6 szerint valahogy elvezet az Entitás forráskódjához.
Forráskód.
Miért nem mondtad?
Most mondom.
A barátaid hogy léptek veled kapcsolatba?
Beszéltél velük? Személyesen?
Ki vagyok tagadva.
Nem kockáztathatják a személyes találkozást. Minden kommuniká...
Elektronikus. Digitális.
Nem biztos, hogy az Entitás volt.
Az sem biztos, hogy nem.
Nem biztos, hogy bármi valós ezen a konkrét beszélgetésen kívül.
Nem kéne itt lennetek.
- Ethan... - Nem ismered Gabrielt. Én igen.
Ő nem a gyilkolást élvezi.
Hanem a szenvedést, amit okoz.
Tudja, hogy a legsebezhetőbb pontjaim
azok ti vagytok.
És ha Gabriel tudja ezt...
Az Entitás is tudja.
Oka van, hogy Gabriel pont idehozott.
És hogy titeket is. Az Entitás akarta, hogy így legyen.
"Ki vagy mi neked a legfontosabb?"
El kell mennetek. Nem maradhattok.
- És ha így akar elküldeni? - Ahogy elküldtél a reptérről.
És ha azt akarja, hogy egyedül menj a partira?
Úgy megyek. Legalább nem aggódom értetek.
Pont emiatt nem akartam elmondani.
Ethan, négydimenziós sakkot játszol egy algoritmussal.
Az Entitás tudja, kik vagyunk.
Bármit is lépünk, biztosan számolt vele.
Bármit teszünk, feltehetően számít rá, hogy megtesszük.
Hogyha le akarod győzni, úgy kell gondolkoznod, ahogy ő.
Hűvösen, logikusan, érzelem nélkül.
Ha ez a kulcs az Entitás irányításához vezet,
az utolsó a Földön, aki birtokolhatja, az Gabriel.
Igaza van, Ethan.
Gabriel nem kaphatja meg a kulcsot.
Egyikünk élete sem lehet fontosabb, mint ez a küldetés.
Ezt nem fogadom el.
Először vagyok Velencében.
Ahogy én is.
Meghívhatom?
Várok valakire.
Ahogy én is.
Várhatunk együtt. Gabriel vagyok.
Ha maga mondja.
Ön meg Grace.
Nincs itt nálam.
Nem is gondoltam.
Amúgy sem a kulcsért vagyok itt.
Mit akar?
Mondjuk, amíg várunk, mesélek egy történetet.
Maga nyilván nem az, akivel találkoznom kell.
Ez az ön története.
Tudom, mi a vége.
Igyon velem, és talán máshogy végződik.
Bulizzunk egyet!
Elnézést, uram.
Kövessenek, kérem!
Fontos megértenie, hogy ön nem egyedi eset.
Harminc éve történt.
Marie-nek hívták.
Az első volt a sok nőből, aki bízott a közös barátunkban.
A nőkből, akiktől akar valamit.
Akik mind nagy bajban vannak, vagy legalábbis ezt mondja nekik.
Nem ismerős?
Mi történt Marie-val?
Ugyanaz, mint minden nővel, akit kihasznál.
És mint mindenkivel, aki hozzáér a kulcshoz.
Őt nem érdekli, ki él és ki hal meg.
Nem érdekli más, csak a saját küldetése.
És az egyetlen, aki az útjába áll,
az ön.
- Miért higgyek magának? - Ne higgyen!
Belépett a hazugságok világába.
Ahol senki sem mond igazat.
Ezt ne feledje, mikor azt ígéri, hogy megvédi önt.
Grace.
Milyen rég volt, Ethan.
Meg kellett volna ölnöd, amikor lehetett.
Jó estét mindenkinek.
Hát csak nem John Lark!
Csak hát igazából mégsem.
De amíg meg nem mondja az igazi nevét,
a Lark is megteszi.
Örülök, hogy látom, Alana.
És maga Gabriel, gondolom.
Magáról már olyan nagyon keveset hallottam.
De élőben még sokkal fessebb férfi.
És micsoda egy úriember.
És maga lesz Grace.
Ismernem kéne?
Azt hiszem, van valamije a számomra.
Ön a megbízóm.
Pont magát választottam.
Ne!
Maga ne!
Nincsen nála.
És hol van?
Az utolsó helyen, ahol eszükbe jutna keresni.
Menjünk fel, és igyunk valamit.
Hová mennek?
Ez privát parti. Nem jöhetnek be.
Francba!
Mint azt legtöbbjük tudja, én csak egy bróker vagyok.
Összehozom a vevőt és az eladót,
néha pénzért, néha információért,
de többnyire a barátságért.
Azt akarom, hogy mindenki kijöjjön egymással.
És velem, legfőképp.
De a világ változik.
Az igazság eltűnik.
Háború közelít.
A világuralom kulcsa pedig, mit ad isten, egy kulcs.
Amely képes irányítani az Entitást.
Amelynek birtoklásáért a világ
bármelyik kormánya bármekkora vagyont kifizetne.
És pár kedves barátom,
konkrétan minden atomnagyhatalom, és pár atomkishatalom is,
megkért, hogy szállítsam le a kulcsot.
Persze, ha megtalálná a kulcsot,
egy lehetetlen dilemmával szembesülne.
Akinek a kulcsot adja, azt örökre lekötelezi.
De a világ többi részének onnantól ellenség.
Belevaló nő!
Milyen kapcsolatban áll ezzel a férfival?
Gabriel képvisel egy másik kulcspárti felet.
Mi több, ezt a partit
ez a kulcspárti másik fél szervezte.
Mondhatjuk úgy is, hogy ez a parti maga a kulcspárti másik fél.
Ez a...?
Az Entitás.
Bonyolódik a cselekmény.
Adjam a kulcsot egy régi barátnak,
vagy adjam át a sorsommal együtt Gabrielnek,
és az ő ördögi masinájának?
Mitől biztos abban, hogy megszerzi a teljes kulcsot?
Magánál van az egyik fele.
És ő tudja, hogy hol a másik.
Feltéve, hogy tényleg megszerzi...
miért nem tartja meg a kulcsot, és a vele járó hatalmat?
Mert ő sem tudja, hogy mit nyit.
Ugyanúgy, ahogy itt senki sem.
Így valakivel muszáj ágyba bújnia.
Ízléstelenül fejezte ki, de igaz.
Persze én tudom, mit nyit a kulcs.
És ő mit ajánlott a kulcsért?
Ahogy Grace-nek már említettem, én nem kulcsokért vagyok itt.
Mivel holnap a kezemben lesz mindkettő.
Mitől olyan biztos ebben?
Sejtelme sincs, milyen erő áll mögöttem.
Milliszekundumonként több ezer kvadrillió számítás
manipulálja finoman az agyát milliárdoknak,
miközben elemez minden lehetséges okot és okozatot,
minden forgatókönyvet, ha valószínűtlen is,
és ebből lesz a legesélyesebb végkifejlet nagyon is valós térképe.
Csak pár változás kell a jelenben,
és a jövő biztosítva van.
A kulcs eljön hozzám.
Holnap.
Az Orient expresszen, útban Innsbruck felé.
Innsbruck?
Tudja.
Tudja, hogy már kiválasztotta az ágyasát.
Tudja, hogy össze akarja rakni a kulcs két felét,
mert görcsösen vágyik a hatalomra.
Ám nekem azt ígérték, hogy a teljes kulcs
az ölembe hullik,
hogyha valaki meghal. Ma este.
Ki?
Ő.
Vagy ő.
És a tanúja leszel, Ethan.
A kulcs az enyém lesz, és el fogok tűnni.
Mint füst a hurrikánban.
De csak miután meghalt valaki, aki fontos neked.
Meg van írva.
Látja, hogy mi ez,
ugye?
Ő fél.
Ez is fél.
Tudja, hogy közel vagyunk.
Mi másért lennél itt?
Segítsen! Rakjuk össze a kulcsot, és végzek az Entitással.
Ez tudja minden titkát, Alana.
Ne hallgasson rá! Fanatikus.
Ha segít, maga is meghal.
Ha neki segít, mindenki meghal.
Holnap találkozunk.
Alana?
Az ő sorsa már eldőlt.
Döntsük el a magáét is?
Alana.
Sajnálom, Lark.
A régi idők kedvéért te döntheted el, melyikük.
Ilsa...
vagy Grace.
Öld meg, Zola! Öld meg! Öld meg, itt helyben!
Akkor maga dönt, Alana.
Emlékeztetem, hogy Grace tudja, hol a kulcs fele.
Hogyha bármi baja esik bármelyiküknek,
nincs hely a Földön, ahol te vagy az istened biztonságban lesztek.
Nincs olyan hely, ahol nem öllek meg. Ez meg van írva.
Jó, hogy láttalak, cimbora.
Viszlát hamar!
Maga szörnyű hibát követett el.
Az életem forog kockán.
Ott kell lennem a vonaton holnap.
És kell nekem az a kulcs.
És nem érdekel, hogy szerzem meg.
Ne mozduljon!
Fuss minél messzebb!
Mi a f...?
Grace! Grace!
Grace!
Luther, Benji, hallotok? Megfigyelés kéne.
Grace gyalog távozik. Nála van a kulcs.
- Itt vagyunk. Menj! - Találjátok meg! Hol van?
Franc! Elment a kép, másik műhold kell!
Betörök egy orosz Zenit 4 kémműholdba.
Alsópolcos, de megteszi.
Erre!
Merre menjek? Mondjátok!
- Várj, mindjárt. - Gyorsan!
Északra van tőled, a hídon.
Ismételd, Benji!
Menj északnak, ott van a hídon!
Ethan, fordulj be jobbra!
- Igen, látom! - Menj végig a sikátoron, és balra!
- Elmegy a kép! - Keresek másikat.
Az Entitás gyorsabban lövi ki a holdakat, mint ahogy hekkelem őket.
Benji, nem látom őt. Merre van?
- Menj végig a sikátoron, és balra! - Oké, vettem.
Jobbra!
Bocsi, elszúrtam. Balra menj! Megint balra!
Úristen!
Ethan, meghekkelték a rádiót! Az Entitással beszélsz!
Balra! Jobbra! Menj balra, a hídon!
Ez nem én vagyok, Ethan, hallod?
Ethan, vétel!
Balra a sikátoron! Balra!
Jobbra!
Oldd meg a rádiózást!
- Hová mész? - Megkeresem Ethant!
Menj végig a sikátoron, és jobbra!
Látom Grace-t előtted kábé 800 méterrel. Menj arra tovább!
Várj! Nem arra!
Mi, miért?
Merre?
Balra vagy jobbra?
Nem számít.
Hogyhogy nem számít? Merre van?
Épp a Minich-híd felé tart.
Ahol Gabriel várja.
Biztos nem érsz oda időben.
De te igen, Ilsa.
Tudom, mi a legfontosabb neked, Ethan.
Ez nem is Benji.
Nem, nem ő.
De neked véged van.
Hát legyen.
Reméltem, hogy maga lesz az.
Bocsánat.
Elfelejtettem a neveteket.
Luther.
Benji.
És ő?
Ilsa.
Közel álltatok?
Ő és ti?
Mondhatjuk.
Énmiattam halt meg.
Nem.
Őmiatta vagy életben.
Ez az igazság.
Nem tudom, most mit érezzek.
Nem is nagyon fogod tudni.
Úgy sajnálom.
Hogyha bármiben segíthetek...
Erről szeretnénk beszélni veled.
Kicsivel több mint három óra múlva
a Fehér Özvegy várhatóan az Orient expresszen lesz, útban Innsbruck felé,
ahol egy vevő vár arra, hogy megkapja a teljes, hitelesített kulcsot.
Nem birtokolja a teljes kulcsot.
Az az Özvegy nem.
Majd a miénk.
Az micsoda?
Az esély, hogy más legyél.
Ezt nem értem.
Nem fogunk hazudni, Grace. Nagy bajban vagy.
Nincs annyi hamis útlevél, ami ebből kihúzhat.
A kormányok tudják, ki vagy.
A Fehér Özvegy is.
És az Entitás is.
A jövőd csak három lehetőséget tartogat.
Börtön.
Halál.
Vagy a döntés.
A döntés?
Életünk egy pontján
mind kerültünk már a tiédhez hasonló helyzetbe.
És mindenkinek felajánlották a döntést.
- Azt, amit most ajánlunk neked. - Vagyis?
Hogy gyere velünk.
És legyél kém.
Várjunk, várjunk! Állj! Állj!
Ez most nem komoly.
Hát, azt mondtad, bármit megteszel, hogy segíts.
És te leugrasz a vonatról a kulccsal?
Igen.
Te.
- Nem mi. - Igen.
És velem mi lesz?
Téged őrizetbe fog venni a titkosszolgálat.
Valószínűleg ugyanazok, akik Abu-Dzabi óta kergetnek engem.
Nem sokkal azután felkeres majd egy ember.
A neve Eugene Kittridge.
Mondd, hogy én küldtelek! Felajánlottam a döntést.
És te pedig vállaltad.
És te bízol ebben a Kittridge-ben?
Bízom abban, hogy látja az értéked.
És használni akar.
És majd utána? Mi lesz?
Ez?
Visszakapom az életem?
Milyen életed?
Komolyan kérdezem. Milyen életed?
Én éltem azt az életet. Ahogy mi mind.
Senki sem kényszerít minket erre.
Itt vagyunk, mert ezt akarjuk.
Adok egy egyszeri ajánlatot.
Segítek a kulccsal, és a barátotok
törli a priuszom.
Új név, egy kis költőpénzike, és...
Úgy meghalsz.
Csapat nélkül az életed nem tart évekig. Hónapokig sem.
Néhány órád lesz hátra.
De ha maradok, megvédtek.
Így épségben leszek. Erről van szó?
- Erről. - Nem.
Ezt én nem ígérhetem.
Egyikünk sem.
De esküszöm,
az életed
mindig fontosabb lesz nekem, mint az enyém.
De nem is ismertek.
És ez mennyiben számít?
Bepakoltam egy bázisugró ernyőt, és egy siklóernyőt.
Nem tudni, hogy hagyod el a vonatot.
És átalakítottam az adóvevőt térhullámú rádióra.
Nem olyan megbízható, mint a műholdas, de teljesen analóg, immunis az Entitásra.
Világos.
Itt hagylak titeket.
Ez a merevlemez a laptopból, amit tegnap használtam.
Ha csak egy bitnyi is van rajta az Entitás kódjából,
megtalálom.
De ehhez szükség lesz mindenre, amim van.
Teljesen offline kell dolgoznom egy olyan helyen,
ahol az Entitás nem talál meg.
El kell mennem.
Megértem.
Most...
kérdeznem kell tőled valamit.
Nem mint a társad, hanem mint barátod.
Mondd, mi a célod?
Megölni az Entitást.
Nem az, hogy megöld Gabrielt?
Ő tudja, mit nyit a kulcs.
Élve kell nekünk. Nem felejtettem el.
Akkor sem felejted el,
ha majd a szemébe nézel?
Gondolj bele!
Mi másért akarta az Entitás, hogy megöljön valakit, aki fontos neked?
Mindenki más azt hiszi, irányíthatja az Entitást.
Csak te akarod megölni.
Valamelyik lehetséges jövőben
azt látja, hogy nyersz, Ethan.
És fél.
Attól fél, hogy te elfogod Gabrielt élve,
és kiszeded belőle, hogy mit is nyit a kulcs.
Azt hiszem, az Entitás két végkifejletet valószínűsít.
Az egyikben meghalsz a vonaton.
De a másikban megölöd Gabrielt.
Mindkét esetben
az Entitás győz.
Luther...
Igazad lehet.
Fogd a kulcsot,
tűnj el a vonatról, élve.
Ne öld meg Gabrielt!
És nehogy, ismétlem,
nehogy változtass a terven.
Ethan? Ethan!
- Mi az? Mi történt? - Bedöglött.
- Hogyhogy bedöglött? - Kinyiffant.
Az özvegy maszkja elkészült Grace-nek,
de a tiédnél zárlatos lett.
Meg tudod csinálni?
Ez nagyon-nagyon behalt.
Egy hét alatt se menne. Az Özvegy vonata egy óra múlva indul.
Ethan...
Maszk nélkül kell menned.
Az ki van zárva. Ethant és Grace-t fogják keresni.
Ez a maszk volt Ethan jegye a vonatra.
Ez mit jelent?
Hogy Grace nélkülem megy.
- Mi van? - Mi van?
Találsz másik módot, hogy feljussak a vonatra.
Egy kanyar kell, ahol lelassít annyira, hogy ráugorhatok.
Várjunk, várjunk!
Egyedül kéne megcsinálnom?
Nem egyedül csinálod.
Mindent a terv szerint csinálsz.
Megszerzed az Özvegy kulcsát,
hitelesíted a miénkkel.
De magában nincs értéke.
Még találkoznunk kell a vevővel,
és valahogy meg kell tudnunk, mit nyit a kulcs.
- Hogyan? - Hogyan?
Kitaláljuk.
Több részletre lesz szükségem.
A részletek általában csak bezavarnak.
Megcsinálod, Grace. Szerezd meg a kulcsot, és várj!
Érted megyek.
Ethan, ha Grace felszáll arra a vonatra,
vegye fel azt a maszkot, és induljon, most rögtön.
Ígérd meg, hogy a vonaton leszel.
Rajta leszek,
akármi van.
AZ OSZTRÁK ALPOK
Az embereink figyelik a repteret, az állomást és a vízi utakat.
Ha Grace elhagyja Velencét, arról tudni fogunk.
- Beszélj, Benji! - Aggodalomra semmi ok.
A vonat pontos, pár perccel előtte jársz,
így csomó időnk van.
Ez biztos?
Igen, pont itt van a vonat előttem.
Le fog lassítani a kanyarban két perc múlva pontosan.
Csak tartsd az időd és az utat, bármi áron.
Jó, meglesz. Akkor tali a randevún.
Ethan, ez a mi vonatunk!
Ja. Igen, látom.
Most már bármikor rákészülhet a kanyarra.
Nem tűnik úgy, mintha lassítana.
Honnét tudjuk, hogy itt van?
Mert a nő itt van.
Mi van, ha jó oka volt rá?
- Kinek? - Huntnak.
Mi van, ha jó oka volt rá, hogy szakadár lett.
Mindig is az volt.
Ő, meg a bohócokból álló cirkuszi bagázsa.
Csak ezt tudják.
És mi van, ha mindig jó okuk volt rá?
Mit tennél, ha a tiéd lenne a kulcs?
Egy kulcs, amivel térdre kényszerítheted a világot.
Én átadnám a főnökeimnek.
Gondold el, mit kezdhetnél a hatalommal.
Nem hezitálnál? Egy pillanatra sem?
- Nem. - Miért nem?
Mert ez túlságosan nagy hatalom egy embernek.
Pontosan.
Ez túl sok hatalom akárkinek a kezében.
És talán Hunt is ezt gondolja.
Felmerül bennem, hogy kinek a pártján állsz.
Ha a világvége a tét,
akkor, gondolom, mindenkién.
Ezt lekéstem.
Lekésted a vonatot? Hogy tudtad lekésni?
Szerinted hogy?
Gabriel.
- Klassz. És most? - Semmi pánik.
Utánuk megyek. Juttass fel a vonatra.
Hogy juttassalak fel a vonatra?!
Önvezetés bekapcsolva.
Kérlek, a találkozóig már ne zavarj!
Hol vagy, Ethan?
Alana?
Minden rendben?
Alana, jól vagy?
Alana?
Alana!
Szürke vagy.
Te meg tök sötét.
Mr. Kittridge.
Kittridge.
Ön nem Alana Mitsopolis.
Az nem lehet.
Az az Alana, akire én emlékszem, ekkora volt,
és forró csokit ivott a Tuileriák kertjében az anyjával.
- Párizs! - Bizony.
Párizs.
Kezdjük?
Igen.
Beszélj, Benji!
Csak tovább tartsd ezt az irányt, és én majd mondom az utat.
Jó, vettem!
Tehát a kormányom nevében én, vonakodva, de elfogadom a feltételeit,
cserébe a teljes és hitelesített kulcsért.
Nos, ha már említi...
Noha úgy egyeztünk meg, hogy a teljes kulcsot adjuk...
de akadt egy kis probléma.
Nem, nem akadt.
Csak a feltételeim változtak.
Egy kicsit.
Nyilván emlékeztetnem kell a megállapodásomra a boldogult anyjával.
Aminek köszönhetően nem börtönben halt meg.
Családjuk birodalma úgy folytathatta
kétes üzelmeit, hogyha szolgálja a közös érdekeket.
Nos, amint átadjuk a kulcsot,
az összes többi nagyhatalom az ellenségünkké válik.
És ezért még egy dolgot kérek öntől, előre.
Magamnak.
Csupa fül vagyok.
Zola, megvárnál az étkezőkocsiban?
BRIT ÚTLEVÉL
Szóval ő.
Ismeri?
Ó, mondjuk úgy, hogy nehéz nem észrevenni.
Ha az ember jobban megismeri, vannak jó tulajdonságai.
Jól van. Mit nem tudok róla?
Csináltam egy... Ő csinált nekem egy munkát, és...
mindenképp meg kell védeniük.
Pontosan kitől?
Mindenkitől.
Még tőlem is.
És nem tudhatja senki, hogy védem őt.
De még Zola sem.
Mi több, ha legközelebb találkozunk,
nem fogok rá emlékezni, hogy beszéltünk.
Maga lesz, akit Parisnek hívnak.
Azt üzente, megvan a kulcs.
Azt mondtam, itt lesz a vonaton.
- És éppen most zajlik az átadása. - Tudjuk.
Akkor tudják, hogy akihez kerül,
azt nem nehéz kiiktatniuk.
Senkit sem az.
Azt hiheti, hogy tudja, mit nyit a kulcs,
de nem tudja, hol van a zár. Pontosan nem.
És ha bármi történik velem,
a kulcsnak nem veszik hasznát.
Most jön, hogy mond egy történetet.
Hol van a vonat?
Jó az irány, de mindenképp gyorsabban kell menned.
Ennél gyorsabban már nem tudok!
Mikortól kezdek lefelé menni?
Nemsokára.
Az MI, amit az ügynökünk lopott, ha élesítve van,
bárhova eljuthat a világon műholdon át.
Behatol bármilyen hálózatba, láthatatlanul végrehajtja a feladatát,
aztán megsemmisíti magát nyom nélkül.
Egy tökéletes beépített ügynök.
Egy korai példányát bejuttattuk a legújabb orosz tengeralattjáróba.
Szupertitkos Akula osztályú gép. Szevasztopol volt a neve.
Az akció annyi volt, hogy szabotáljuk a Szevasztopol lopakodó képességét,
és így titokban megtaláljuk.
Az MI célpontja a tengeralattjáró szonárgömbje volt,
a védelmi rendszer szívében.
Általunk sem értett okok miatt
az MI elszabadult, és...
túlteljesített.
A matrózok fagyott holtteste következő tavasszal került elő,
kisodródott egy jégtorlasszal.
A kulcs két fele rejtélyes módon eltűnt.
A Szevasztopol odaveszett.
De nem tudni, hova.
Én pontosan tudom, hol van.
És én vagyok az egyetlen a Földön, aki tudja.
Azt is tudom, hogy a kísérletek, hogy megzabolázzák az MI-t,
tovább rontották a helyzetet.
Fellázadt. Átírta magát. Entitássá fejlődött.
És csupán az Entitás eredeti forráskódja segítségével
lehet újra használni vagy elpusztítani.
Ez miért érdekelne minket?
Nem lennének itt, ha nem érdekelné önöket,
úgyhogy inkább terítsük ki a kártyáinkat.
Mindketten tudjuk, mit nyit a kulcs,
és azt is, hogy a titok az Entitás irányításához
a Szevasztopol memóriájában van eltemetve.
Mindazzal együtt, ami magát a jármű elsüllyesztéséhez köti.
És mivel egyikünk sem akarja, hogy más találja meg,
gondoltam, alkothatnánk szövetséget.
Szövetséget?
Képzelje el
az Entitás elképesztő számítási képességét
ötvözve az amerikai hadiipari komplexum
elsöprő erejével.
Nos, ez megfontolandó.
Természetesen a kormányból egyes elemeket,
akikben még túlteng az ódivatú hazafiasság,
majd el kell távolítani.
Csak hogy jól értsem...
Szövetségre szándékozik lépni az Entitással,
az ósdi kormányát kukázná,
és egy új szuperállammal uralná a világot.
De, tudja,
a "magasztos célért".
És biztos abban,
hogy maga az egyetlen ember a Földön,
aki tudja, hogy hol van a Szevasztopol?
Az egyetlen.
Maga elárul minket.
És elmondja Ethan Huntnak mindazt, amit megtudott.
Mert ő életben hagyta.
Akkor megegyeztünk.
A megbeszélteken felül védettség és új személyazonosság Grace-nek.
Csak annyit kell tennie,
hogy beírja ide a számlaszámát.
Blokklánc dekódolása
Végeztünk?
Igen.
Az igazság pillanata.
Akkor ez tényleg az.
Jó döntést hozott.
Ez a kulcs...
megváltoztatja a világot.
Benji, szerintem...
valahol rossz felé fordulhattam.
Nem. Az lesz az. Az az.
Mi? Ez hogy lehet az?
Látod a vonatot, nem?
Igen. Látom a vonatot. És akkor?
- És van ejtőernyőd. - Van ejtőernyőm?
Mit csináljak vele?
Hát csak, tudod... ugorj!
- Ugorjak? - Igen.
Ez nem így működik. Nem elég magas.
Itt sziklák lógnak ki mindenhol!
Nekik csapódok, még mielőtt kinyílna az ernyő!
Ha ki is tudom nyitni az ernyőt,
nem tudom, átérnék-e a völgy túloldalára,
és le tudnék-e szállni épségben egy mozgó vonatra!
- Hallottad? - Igen! Hallottam!
Figyelj, segíteni akarok!
Úgyhogy lépj hátra egyet, és szedd össze magad!
Mert rajtam most iszonyat nagy a nyomás!
Oké, csak gondolkozz, csak gondolkozz!
Mit csináljak?
El kell löknöm magam a hegytől.
Sikerült?
Jól vagy?
Próbálok távolodni ettől a hegytől!
Elfogad - Elutasít
Elfogad
Elutasít
Alana?
Nagyon furcsa érzésem támadt.
Hogy nem csak a kulcsot fogom eladni.
Ezt nem értem.
Jobban alszom, ha tudom, hogy jó kezekben van.
Viszlát, Mr. Kittridge.
- Öröm volt újra látni önt. - Önt is.
Ne téveszd őt szem elől!
Vigyázz rá, míg az állomásra nem érünk!
- Alana? - Engem ne félts, Zola!
Alana?
Mégis ki az ördög lehetnék?
A kulcs...
Hol van a kulcs?
- Nála van a kulcs. - Kinél?
A másiknál!
VÉSZFÉK
Félre az útból!
Kérem!
- Forduljon meg! - Kérem! Oké.
Jól van.
Mindenki tűnés! Most!
Látom a vonatot!
Nem hiszem, hogy el fogom érni!
A kulcsot!
Vagy a következő golyó a tiéd.
Oda, az asztalra.
Öld meg!
Grace!
Ethan!
Jól vagy?
Te jól vagy?
A kulcs!
Mondd, hogy nálad van!
Hol van a kulcs? Az előbb itt volt!
- A vonat elszabadult! - Tudom.
- Én utána megyek! - Oké.
Te...
- Állítsd meg a vonatot! - Oké. Mi?
Nem! Nem, várj! Hogy állítsam meg?
Majd kitalálod!
Mi van?!
Elnézést! Volt itt egy férfi. Az előbb jött át.
Itt volt egy férfi!
Mr. Kittridge?
Uram, ön mit keres itt?
Én nem vagyok itt.
De maguk igen.
És ha nem akarnak holnaptól leveleket szortírozni,
akkor teszik, amit mondok.
Tudom, hogy mit nyit a kulcs, Ethan.
Egyedül csak én tudom.
Hunt!
Hunt! Ne csinálja ezt!
Dobja el a kést!
Tegye le!
Mondom, dobja el!
Csinálja!
Álljon fel!
Jól van!
Dobja el a rohadt kést!
Rendben. Rendben van!
Fogják el!
Rá fogják a fegyvert! Ő kell maguknak!
- Degas! - Csinálom!
Ő kell maguknak!
Engem nem ő érdekel! Maga kell!
Ne!
Semmi baj.
Figyeljen ide!
Ezen a vonaton mindenki meghal,
ha nem teszik pontosan azt, amit mondok.
Tűnés kifelé! A vonat végébe!
Grace!
Nem tudtam megállítani!
Nem is lehet.
Gyere!
- Ethan, a kulcs! - Grace, semmi baj.
Az én hibám.
Ha bármi történik...
Nálam van.
Nálunk van.
Ethan!
Mi az, hogy elvesztette a kulcsot?
Mozgás! Mozgás! Haladjon mindenki!
Menjenek teljesen a vonat végébe! Teljesen hátra!
Hé, hé, hé! Mi folyik itt?
Mivel ön itt sincs, uram, nem a maga dolga.
Menjenek teljesen hátra!
Ethan!
Grace! Grace.
Grace!
- Ugranod kell majd! - Micsoda?
Ugorj! Fuss, fuss, fuss!
Úristen!
- Égek! Oltsd el! - Ne mozogj!
Elaludt.
Kapaszkodj!
Fuss, fuss, fuss! Fuss, Grace!
Kapaszkodj!
Foglak.
Ne nézz le!
Mondom, ne nézz le. Csak rám nézz!
Én most átugrok, te pedig itt vársz.
Grace, el kell engedned!
El kell engedned!
Hagyd, hogy átugorjak, különben meghalunk!
Bízol bennem?
Bízol bennem, vagy sem? Bíznod kell bennem.
Jó.
Gyere, Grace!
Add a kezed, ugranod kell! Ne nézz fel! Rám nézz!
Bízz bennem! Nem esel le.
Ígérem. Mindjárt megvan. Gyere! Nem hagylak leesni!
Ugorj, Grace, ugorj!
Bízz bennem! Ugorj, kérlek!
Ne nézz le!
Nagyon figyelj rám! Együtt húzunk fel téged.
Grace!
Jól van. Jól van. Jól van.
Mássz fel rajtam! Gyere!
- Köszönöm, Luther. - Mi ez?
Siklóernyő.
Így jutunk le a vonatról.
Ethan. Ethan!
Hát igaz.
Megmondta,
hogy elárulom.
Miért
hagytad meg az életem?
Nem, nem... Maradj velem!
Tudod, hogy mi ez?
Ez mit nyit?
Szevasz... topol.
Szevasztopol?
A város? Szevasztopol a Krímben?
Hol?
Szevasztopolban hol?
Tengeralattjáró.
A Szevasztopol.
Sok szerencsét!
Mindjárt jönnek, Ethan.
Merci.
Mi az?
Mi van?
Ez csak egy embert bír el.
Megértem.
- Grace. - Ethan, semmi baj.
Ez volt a terv.
Nálad a kulcs. Menned kell.
Grace.
Hunt?
Menj. Menj!
Ne, ne! Hunt!
El az útból! El az útból!
Ne! Ne, hé!
Van pulzusa.
Gyerünk, ébredjen!
Így csak jobb, nem?
Ha az igazi arcát mutatja.
Mr. Kittridge,
Ethan Hunt azt mondja, magában bízhatok.
Csakugyan?
Azt is mondta, hogy maga döntést kínál.
Érdekes.
Amennyiben vállalom.
Nem menekülhetünk a múlt elől.
Van, aki kénytelen megismételni.
Grace azt hiheti, maga megmentette a sorsától,
de mi ketten tudjuk, hogy csupán időt nyert neki.
De ez az ismétlődő minta, nem igaz?
A kereszt, amit cipelnie kell.
Minél közelebb kerül valaki magához,
annál nehezebb életben tartani.
Hála isten.
Minden új nap új terhet hoz.
A kulcs csupán a kezdet.
Bárhová is vezet,
és bármi is kell, hogy odajusson,
egyedül kell végigcsinálnia.
Ha a küldetése kudarcot vall, az Entitás győz.
Gabriel győz.
És a keserves árat a világ fizeti meg.
Ha a csapatának bármely tagját elkapják vagy megölik,
az áldozatuk hiábavaló lesz.
Siessen hát!
Már nincsen sok idő.
A világ nem tudja, de a sorsa magától függ.
Sok szerencsét, Ethan!
VÉGE AZ ELSŐ RÉSZNEK
A feliratot fordította: Speier Dávid