Филмотека 'WWW.MIDB.MK' Превео: Бамбула.
'WWW.MIDB.MK'
БЕРИНГОВО МОРЕ
58° 31' 00.8" Н, 176° 13' 12.6" W
29. ФЕБРУАР, 12.01 САТИ ПО АНАДИРСКОМ ВРЕМЕНУ
Извештај о мисији.
Подморница Руске федерације К599 Севастопољ.
Операција: Подкова. 74 дан.
Систем одбране активног учења који тестирамо,
наставља да ради беспрекорно. Могло би се чак рећи чудесно.
Пловимо испод арктичке ледене капе на основу процене
и пет дана смо далеко од куће. Након 25.000 наутичких миља,
Севастопољ је намерно пришао свакој морнарици на свету
и остао потпуно неопажен.
Стелт способност Подкове је превазишла сва очекивања.
Тренутно смо најмодерније ратно оруђе.
Најстрашнија убилачка машина коју је човек икада изумео.
И немогуће нас је наћи.
Капетане, имамо подводни контакт, означен као Семјон-83,
с тоновима које указују на америчку подморницу класе Вирџинија.
Азимут 130°, иде према нама.
Заповедниче страже, у стање борбене готовости тихо.
Официру палубе, статус брода?
Дубина брода, 50 метара. Дно, 72 метара.
Раздаљина до леденог покривача, 21 метар.
Даљина до дубоке воде? Два километра. Алеутска провалија за шест минута.
Маневар одређивање даљине. Кормилару, 15 степени улево.
Држи курс 100°.
Подижите се полако. Капетан преузима контролу.
Кормилар, разумем.
Подешавам курс на 100°.
Држим курс 100°. Официру за оружје, раздаљина?
Параметри паљбе прорачунавају да је раздаљина 15.000 метара.
Господине, то нема смисла. Тонови оволико гласни и јасни?
Мора да је ближе од тога.
Капетане, параметри паљбе сада кажу да је раздаљина 10.000 м.
Ништа се не креће толико брзо. Сви прорачуни се поклапају.
Даљина је тачна. Кормилару, до краја удесно до 270°.
Курс 270°, разумем.
Само ћемо да се макнемо и отићи ћемо у дубоку воду.
Азимут контакта 160°.
Брзина промене азимута нула? Тамо је, окреће с нама опет.
Може да нас види. Немогуће. Невидљиви смо.
Оружје, покрени дијагностику на сонару и контроли паљбе. Нешто није у реду.
Господине, пуни водом торпедне цеви!
Торпедна собо, командант. Напуните све торпедне цеви. Разумем, г-не.
Провера! Напред завршено! Крма завршено! Пуни торпедо! Пуним!
Торпедне цеви напуњене. Отворио је спољна врата!
Оружје, поплави цеви од 1 до 4 и отвори спољна врата.
Унеси параметре паљбе у цев два.
Разумем, капетане. Припремам цев два у сваком погледу.
Капетане, провоцира нас. Тражи изговор да нас разнесе.
Непријатељски торпедо у води, азимут 200°. Хиљаду метара и убрзава.
Кормилару, кормило улево до краја, пуном брзином напред.
Кормило ми је улево до краја. Режим пуне брзине напред.
Активирај контрамере. Активирам контрамере.
Испали из цеви два. Испаљујем из цеви два.
Наш торпедо испаљен. Пичи.
Непријатељски торпедо се још самонаводи, даљина 800 м.
Пробио се кроз наше контрамере. Кормилару, до краја удесно.
Удесно до краја. Јасно! 600 м.
Официру за зароњавање, спреми се да испустиш главне баластне резервоаре.
400 м.
Заповедниче страже, спреми се за аларм за судар. 200 м.
Овде капетан. Спремите се за удар. Удар непријатељског торпеда за
пет, четири,
три, два,
један. Удар!
Шта се управо десило? Нема га. Промашио нас је? Не.
Нестао је као да никад није био тамо. Сонару, где је непријатељско пловило?
Азимут 330°, 4.000 метара од нашег десног прамца.
Наш торпедо прецизно тера.
Удар у непријатељску подморницу за,
три, два, један.
Где је удар?
Капетане, непријатељска подморница је нестала.
Нема је, господине.
Не разумем.
Никад није била тамо.
Јурили смо фантома. Била је тамо. Инструменти не лажу.
Слагали су нас данас.
Оружје, деактивирај наш торпедо. Да, капетане.
Деактивирам торпедо. Откажите борбену готовост.
Због овога имамо вежбе на мору.
Имамо грешку у систему.
Духа у машини.
Време је да идемо кући. Капетане!
Наш торпедо не реагује. Иде право на нас!
Наш торпедо се самонаводи, даљина 400 м! Боже.
Обавестите команду! Деактивирајте наше оружје!
Наш торпедо се и даље приближава, даљина 200 метара!
Испразните све главне баластне резервоаре! Огласите аларм за судар...
АМСТЕРДАМ
Достава хране.
Ало?
Кодно име. Полако.
Полако.
Кодно име.
Индија-Зулу-254.
Браво-Ехо-11.
Још не. Мораш прво да ми поставиш сигурносно питање.
О, да. Извињавам се.
Која је заклетва?
Живимо и умиремо у сенкама
због оних који су нам драги
и због оних које никад упознали нисмо.
Можеш да ставиш то на сто.
Добро дошао у ИМФ.
Направио си прави избор.
Господине.
Добро вече, г. Хант.
Доста је прошло.
Наши животи су збир наших избора
и не можемо да побегнемо од прошлости.
Пре 30 година, понуђен вам је избор.
Да се придружите ИМФ-у или да проведете живот у затвору.
Због ваших јединствених природних талената, ваша влада вам је опростила.
Али ми никада нећемо заборавити.
Као што ни ви нећете заборавити ону смрт,
која вас је довела до нас пре онолико година.
Ово је да вас подсетим на вашу заклетву и верност нама.
Улози у овој мисији су већи него икада.
Ваше уобичајено одметничко понашање неће бити толерисано.
Ако одлучите да прихватите, императив је да слушате.
Ваша влада тражи кључ.
Његова сврха, његова витална важност за нас, није ваша брига.
Оно што треба да вас брине је умешаност ваше пријатељице Илсе Фауст.
Убила је курира у Истанбулу.
И ми верујемо да је он носио једну половину кључа којег тражимо.
Зашто је одлучила да се умеша у овај случај је мистерија,
као и њено боравиште.
Оно што је сигурно је да је ваша влада обећала награду за њену главу...
и ловци на уцењене главе намеравају да је покупе.
Они никад не враћају бегунце живе. И ретко у једном комаду.
Верујемо да су се упутили у Руб' ал Хали у Арабијској пустињи,
у потрази за вашом пријатељицом.
Нађите ловце на уцењене главе, и можда нађете и њу.
Ваша мисија, ако одлучите да је прихватите,
је да набавите кључ и да нам га предате.
Шта ће бити с Илсом након тога зависи од вас.
Као и увек, ако неки члан вашег тима буде ухваћен или убијен,
секретар ће одбацити било какво сазнање о вашим поступцима.
Ова порука ће се самоуништити за пет секунди.
Срећно, Итане.
АРАБИЈСКА ПУСТИЊА НЕГДЕ БЛИЗУ ЈЕМЕНСКЕ ГРАНИЦЕ
Дођи.
Итан.
С чим имамо посла? Овај "ентитет" има више личности,
понекад се понаша као компјутерски вирус,
онда црв, па ботнет.
Искривљује све дигиталне информације с којима дође у контакт.
Чим дође до инфекције, све што је снимљено,
сачувано или пренесено дигитално сматра се непоузданим.
На почетку се првенствено концентрисало на вести и друштвене медије,
што нас није пуно бринуло јер је често одговарало нашим циљевима.
Све до пре 6 месеци, када је Ентитет провалио
у Главни обавештајни директорат Саудијске Арабије.
И асимилирао њихову супер-тајну вештачку интелигенцију,
за активно учење пре него што је нестао у клауду.
Накнадни напади су се повећали 10.000 пута преко ноћи,
ширећи се експоненцијално. Што значи да је Ентитет од тада постао...
разуман.
Хоћете да ми кажете да ово чудо има ум?
Само у последње три недеље,
приступио је нашим сателитским телекомуникација, Федералним резервама,
берзи и националној електроенергетској мрежи.
ФАА-и, НАСА-и и комбинованим видовима наше војске.
И нисмо једини.
Продро је у светске и европске централне банке.
Ушао је у главне одбрамбене, финансијске и инфраструктурне системе.
Русије, Индије, Израела, Аустралазије, целе Европе.
И шта је урадио свим тим системима? Ништа.
Ништа?
Дошао је и отишао, остављајући трагове тамо где лако могу бити пронађени,
и шаљући веома јасну поруку.
"Вратићу се."
Шта год да му је крајњи циљ, немоћни смо да га зауставимо.
Пуна снага његове енергије сада је усмерена на један циљ.
Светску обавештајну мрежу. Саму истину какву ми познајемо.
Целокупна обавештајна заједница се утркује да архивира штампане копије,
наших чињенично-потврђених база знања,
пре него што наши најбезбеднији центри података буду проваљени и оштећени.
Што је само питање времена. Ентитет ће тачно да зна
како да поткопа сваку нашу предност и искористи сваку нашу слабост.
Како да претвори наше савезнике у непријатеље а непријатеље у агресоре.
Зашто не бисмо изоловали наше обавештајне сервере?
Да их потпуно одсечемо од спољашњег света?
Већ јесмо.
Али серверима су потребни људи да их одржавају.
А људи су најслабија карика у било ком безбедносном ланцу,
поготово кад је у питању безбожан, бездржаван, неморалан непријатељ.
Непријатељ који је стрпљиво слушао, читао, посматрао.
Годинама сакупљао наше најдубље личне тајне.
У стању да вара, уцењује, подмићује или да буде ко год жели.
И да нама манипулише по својој вољи кроз нашу потпуну зависност,
од пажљиво конструисане дигиталне реалности.
Непријатељ који је свуда...
и нигде и нема центар.
То значи да...
најбољи обавештајни и тактички апарат на планети...
не може да убије ово чудо.
Не желите да га убијете, господине.
Желите да га контролишете. А како да урадимо то, г. Китриџ?
Агенти ЦИА-е у Кремљу обавестили су нас,
да су Руси усмерили већину својих обавештајних активности,
да се докопају две половине крстоликог кључа.
А шта он откључава? Нисам тачно сигуран.
Али изгледа да Руси верују да он некако има моћ,
да деактивира наш мистериозни Ентитет.
Мада, у идеалном случају...
надају се да ће га контролисати, искористити.
Верујеш у то, Китриџ?
Битно је у шта верује остатак света.
Јапан, Индија, Немачка и Британци верују у то. Међутим нико,
чак ни наши најближи савезници,
нису нам својевољно рекли ни једну реч за то.
Што указује на то да је у току глобална трка,
да се дође до две половине овог кључа.
Свака нација за себе, не да убије ово чудо, господине,
већ да га претвори у оружје.
И да на тај начин успостави нов,
неоспорни облик, глобалне доминације.
Како да први нађемо тај кључ?
Знамо да купац пролази негде кроз Блиски исток,
у наредна 72 сата.
Верујемо да он већ има једну половину овог кључа.
Верујете.
Не можемо бити сигурни да није фалсификат. Како бисте то потврдили?
Једино што може потврдити аутентичност једне праве половине кључа је,
друга права половина кључа...
Његов парњак.
Мислимо да је то некакав сигурносни механизам.
Како да нађемо његовог парњака?
Мислимо да је друга права половина кључа,
била у рукама ове жене.
Ко је она? Илса Фауст.
Бивши британски обавештајац. Где је сада? Мртва је, господине.
Извињавам се. Убили су је плаћеници који су желели да покупе награду.
А ко је обећао награду?
С обзиром на њен опус, могао је да буде било ко.
Значи било ко би могао да има њену половину кључа?
Не било ко. Послао сам човека да је нађе.
Једини човек коме би поверила своју половину кључа.
Има ли га, Китриџ?
Тренутно, не знам, господине. Одбио је да дође.
Одбио?
Ко је тај човек? То је поверљиво.
Ја сам директор Националне обавештајне службе.
За шта то тачно ја не треба да знам? ИМФ.
Г. Китриџ. Светска банка? Не, то је Интернационални монетарни фонд.
Г. Китриџ. Не, мислим на други ИМФ. Наш. Шта то значи?
Јединица за немогуће мисије. Ниси ваљда озбиљан?
Бојим се да јесте. А шта то тачно раде?
Као што и само име говори. Шта год ми остали не можемо.
А ко је главни?
Не примају наређења на традиционалан начин. Ми мање-више...
оставимо поруку. Оставите поруку. Г. Китриџ.
ИМФ делује ван заједнице и одговара директно председнику.
Да видим да ли сам добро разумео.
Кад постоји мисија коју нико од вас не може да обави,
ви само оставите поруку незнаном човеку и надате се да ће обавити посао.
Је ли тако? Ако он одлучи да прихвати.
Каква то организација може да бира која наређења да прихвати?
ИМФ је првенствено створен,
да се избегну нежељене последице.
Ако не могу да гарантују крајњи ишод мисије,
овлашћени су да одбију.
Шватам. Узнемирен си. Нисам узнемирен, Китриџ.
Хтео си да те саслушам.
Ево слушам.
Добро.
Ја сам расписао награду за Илсину главу. Рекао сам и како да је нађеш!
И нисам тражио да украде кључ. То је урадила из својих разлога.
Али то је образац, зар не?
Ти је извучеш из невоље а она изнова упада у њу.
Стани! Илса! Илса, стани! То сам ја!
У реду је.
Слушај ме! Мртва си! Остани мртва!
Итане, стани!
Нећу да ти се извињавам, Ханте. Мој посао је да те користим.
Као што је твој посао да будеш од користи.
Да ли си обавио своју мисију или не?
Где год да је друга половина овога...
шта год да откључава комплетан кључ...
сазнаћу.
Шта онда?
Никоме не сме бити поверена контрола над Ентитетом.
Мислим да га убијем.
Итане, следећи светски рат неће бити хладан рат.
Биће то прави рат, балистички рат,
око екосистема који се брзо смањује.
Биће то рат за последње количине енергије,
питке воде, ваздуха.
Ко год контролише Ентитет контролише истину.
Концепти исправног и лошег
могу бити јасно дефинисани за свакога у предстојећим вековима.
Чујеш ли ти самог себе?
Твоји дани борбе за опште добро су
завршени. Мораш да изабереш страну.
Ја сам на истој стани на којој сам одувек био.
Склони ми се с пута. Не могу да урадим то.
Кренућемо на тебе. Свет ће кренути на тебе.
У сваком случају, ова твоја мисија
скупо ће да те кошта.
Ако се не јавим, ускоро ћемо имати друштво.
Хало? Директора Денлингера, молим.
Директор је тренутно недоступан. Како могу да вам помогнем?
С киме разговарам? Директор ЦИА-е Јуџин Китриџ.
Кодно име? "Баснота", малим словима, једна реч.
Господине, имамо кризну ситуацију. Ма шта ми рече.
Ваш ађутант је пронађен у несвести у свом дому пре десет минута.
Изгледа да је дрогиран. Разумем. Мислим да не разумете, господине.
Обезбеђење га је видело да улази у овај комплекс пре 15 минута.
Разумем, хвала. Можете ли слободно да разговарате?
Не, хвала. Обезбеђење стиже.
Ако сте у опасности, спустите слушалицу пре него што избројим до пет.
Један, два...
Како планираш да изађеш одавде?
Наравно.
НЕМОГУЋА МИСИЈА: ОДМАЗДА ПРВИ ДЕО
ВАЗДУХОПЛОВНА БАЗА АЛ ДАФРА УЈЕДИЊЕНИ АРАПСКИ ЕМИРАТИ
Слушајте.
Амерички оперативац озлојеђен на своју земљу је нестао и изгубио компас.
Његова агенда представља претњу нашим националним интересима,
и мора бити неутралисан по сваку цену.
Све што поседује овај човек је од виталног значаја,
и мора бити заробљено нетакнуто. Сам тај човек је потрошна роба.
Немојте да га потцењујете.
Мајстор инфилтрације, обмане, саботаже и психолошког ратовања.
За све намере и сврхе, даме и господо,
читач мисли, инкарнација хаоса која мења облик.
Због ваше безбедности и безбедности оних око вас,
не сматрајте га беспомоћним,
све док му не прободете срце дрвеним коцем.
Ово није вежба.
Самосвестан дигитални паразит који сам учи и једе истину...
заражавајући цео сајбер-простор.
То се морало догодити пре или касније.
А две половине овог кључа,
могу да обезбеде средства за контролу овог Ентитета.
Што значи да би нас свака влада на свету убила само да се докопа тог кључа.
Укључујући и нашу. Баш тако.
Шаљући нас у илегалну мисију која се отела контроли пре него што је и почела.
Што значи да је овај разговор фактички чин издаје.
Или како ми то волимо да зовемо, понедељак.
Који је план?
Купац долази летом 746 из Амстердама на 30-минутно преседање,
а за то време се нада да ће купити ту половину кључа.
И логично је да ће купац имати
другу половину кључа негде код себе.
То је једини начин да се потврди аутентичност наше половине.
Како да идентификујемо купца?
Овај Гајгеров бројач детектоваће радиолошки,
отисак змајевог јајета уграђеног у кључ купца.
Приказ проширене стварности у овим наочарама одвешће нас до њега.
То је веома паметно. Идентификујеш купца, оџепариш га, и то је то.
Не. Не. Наравно да није.
Комплетан кључ нема вредност ако не знамо шта откључава.
Продаћеш купцу нашу половину кључа.
Док ми одгонетнемо повезани лет купца,
и резервишемо ти место у том авиону.
Да би могао да пратиш кључ куда год да иде.
За који се надаш да је у рукама некога ко зна шта он откључава.
Баш тако. Проналажење комплетног кључа је само почетак.
Судбина света зависи од проналажења онога што откључава.
Да ли познајеш тог типа?
Не лично. Али ово је лично.
Хвала.
Шта је то? Шта? Сигурносно упозорење.
Сумњива торба на лету за Венецију.
Јок, оде. Мора да је била лажна узбуна.
Надзор, Снеп Шот. Где је он?
Снеп Шот, овде Надзор. Имам га. Терминал Б, гејт 15, иде на југ.
Ја ћу то. Нећеш.
Итане, да ли би објаснио нашем пријатељу, Нет Ренџеру,
да сам способан да пишем кодове као и он? Без коментара.
Мислиш да ће овај овде Финеас Фрик сам да смисли начин да убије Ентитет,
док ја само држим његову лемилицу?
Вероватно. Сигурно.
С пута! Реци ми где је.
Где је? Плаво одело. Тачно испред вас.
Ко си ти? Пусти ме, мислим да имаш погрешну особу.
Ко си ти? Шта то радиш?
Зашто ми пипаш лице? Доста. Престани.
Јеси ли полудео, сероњо? То није он. Јесте он.
Кажем ти, то није он. А ја ти кажем,
препознавање лица савршено...
Како си то урадио? Нико није сигуран од Финеаса Фрика.
Имам га! Где је? Терминал Е, гејт 5.
Дођавола, то је на другој страни аеродрома.
Нек се јебе тај сероња.
Итане, пошли на терминал Е. Та страна аеродрома је твоја.
Хвала, Лутере. Видим купца. Имам га.
Купац је Ото Вон Борк. Швајцарац.
Има повезани лет за Венецију, полази за 30 минута летом 1031.
Бенџи, резервиши ми место за Венецију. Да, лет 1031 за Венецију. Чекај.
Итане, шта се десило?
Неко му је налетео. Налетео? Како то мислиш налетео?
Она жена га је оџепарила. Означи је. Реци ми ко је она.
Лутере, утишај нашу комуникацију. Шта је?
Она торба је била на путу за лет 1031. Која торба?
Било је упозорење на сумњиву торбу пре неколико минута.
Па шта с тим? Била је на путу за лет 1031.
За Венецију. То је авион купца. То је Итанов авион.
Лутере, чујеш ли? Ко је она? Шта ако то није била лажна узбуна?
Шта ако неко покушава да прокријумчари бомбу у тај авион?
Шта ако је то оно што Ентитет жели да мислимо
да се Итан задржи ван тог авиона? Лутере, шта се дешава?
Да га упозоримо? Не. Момци? Чујете ли ме?
Нађи ту торбу. Усмераваћу те. Иди.
Лутере, реци ми, нешто није у реду?
Без бриге. Под контролом је. Имам је.
Информације о жени стижу сада.
Ко год да је, није шпијун. Она је лопов.
Куда да идем, Лутере? Бенџи, врата су ти одмах с леве стране.
Откључавам их сада.
Торба коју тражиш је на послужавнику 01833,
и иде према северозападном крају аеродрома.
Разумем!
Ћао.
Здраво.
Шватам. Помешао си ме с неким.
Нисам заинтересована.
Дај ми шансу. Вриштаћу.
Само напред.
Шта желиш? Овај кључ.
Онај који си покупила и џепа оног човека. Безвредан је
без овог кључа.
Али заједно вреде четири милиона у криптовалути
коју је онај човек носио на флеш меморији.
Не знам ништа о томе.
Зашто је онда онда ова меморија била у твом џепу?
Ко си ти? Радиш с неким?
Никад. Строго сама.
Данаш имаш партнера.
Потребан ми је човек од кога си украла ово,
да заврши трансакцију и напусти аеродром с оба оваква
без да зна да је био оџепарен пре него што се укрца на лет за...
Седам минута. Седам минута.
Обоје знамо да си добар џепарош.
Хајде да видимо како ти иде враћање у џеп.
Очекујеш да то вратим назад. Знам да хоћеш.
Ти си лопов. Желиш новац. А ја могу да ти га дам.
Твој избор. У игри си или не.
Добро. Који је план? Надам се да знаш шта радиш.
После тебе.
Неће ми требати ово. Не пушим.
Задржи га. Нешто по чему ћеш ме се сећати.
Итане, легура у том кључу којег је мазнула купцу не подудара се.
То је фалсификат. Не очекујем ништа мање.
Али то не мења наш циљ. Купац мора да оде с оба кључа.
Реци, Лутере! Куда да идем?
Бенџи, спусти се низ степенице испред тебе и торба треба да је тамо.
Добро. Тамо сам.
То је он. Тачно испред вас.
Добро, добро. Извини. Помешао те је с неким другим.
Хант се игра с нама. Народе! Тимови од два човека, раширите се.
Итане, наши амерички пријатељи постају паметнији.
Раздвајају се и претражују аеродром. Буди на опрезу.
Како да те зовем? Може Грејс? А ти?
Слушај, Грејс.
Нисмо само ми заинтересована страна.
Ако ти кажем да бежиш, бежи. Да бежим? Ово постаје занимљиво.
Бенџи, имаш ли торбу? Нашао сам је!
Унутра је цилиндрични уређај. Извадићу га.
Како нам иде, Лутере? Итане, купац је у зони чекања изнад тебе.
Врх покретних степеница.
Све јединице иду у вашем смеру. Вашу локацију преплавиће агенти сваки час.
Шта год да је то, активирао сам га.
Изгледа да имамо пет минута.
Такође, изгледа да је нуклеарна. Колико велика?
Довољно велика да збрише цео аеродром.
Можеш ли је деактивирати? Немам алат!
Онда нађи. Где ћу да нађем...
Је ли ово то где бежимо?
Не још.
Бенџи, како нам иде с бомбом?
Хајде, хајде.
Готово! То је цилиндарска шифра. Има осам точкића.
14 слова на сваком точкићу. 1,5 милијарди могућих комбинација.
Мање-више. Боже. Шта је сада?
Точкићи. Формирају поруку. У.Р.ДУНН.
Нема шансе. Још нисмо готови. Не, Лутере, не готови.
ЂУ-Н-Н.
То ми је презиме.
Зна ко сам.
Стани. Порука је на дисплеју.
"Говорим без уста, летим кроз ваздух без крила. Шта сам ја?"
Немам појма. Шта је?
То је загонетка. Ово чудо се гласовно активира.
Жели да кажем одговор. "Летим кроз ваздух..."
Ехо!
То је то! Нова порука.
"Бојиш ли се смрти?"
Каква је то загонетка?
То није загонетка. То је психометријски тест.
Што више питања одговориш, више ће да зна о теби.
"Бојиш ли се смрти?" Не!
Да ли је упалило? Слагао сам. Зна. Само реци истину. Реци је.
"Бојиш ли се смрти?" Да! Ко се не боји?
Здраво.
"Шта се увек приближава али никад не стигне?"
Стани, знам то.
Сат откуцава.
Загонетке нису моја специјалност. Шта више да кажем?
Понестаје нам времена! Ено га. То је превише лако.
Извини што ти сметам, Итане.
Знаш ли шта се увек приближава...
али никад не стигне?
Шта се увек приближава али никад не стигне?
Сутра.
Шта?
Увек се приближава али никад не стигне. Сутра.
Сутра. Сутра. Сутра! Сутра!
Добро, следеће питање. Дај ми робу.
Посматраћу. Не верујеш ми?
Лутере, шта се дешава?
Без бриге. Све је под контролом. Следеће питање.
"Ко или шта ти је најважније?" Реци.
Али ако ја... Немаш избора. Реци.
Моји пријатељи. Копиле.
Да ли је он... Јесте. Дај ми новац, дај ми кључ.
"Шта се повећава што више одузимаш?" Рупа. Рупа. Бриљантно!
Немам више питања а има још један точкић.
Како да дам одговоре ако немам питања?
То мора да је твој финални тест. Имам 45 секунди!
Шта сада? Размишљам. Не померај се.
У клопци сам. Треба ми излаз одавде. Куда да идем?
Имамо већи проблем, Итане.
Врло је могуће да нико неће отићи одавде. Шта?
Бомба је у систему за руковање пртљагом. Нуклеарна бомба.
Питање које сам ти поставио је део шифре за њену деактивацију.
Стани!
Зашто ми нисте рекли?
Имао си пуне руке посла. Нисмо хтели да те гњавимо.
Слушајте ме, нуклеарна бомба је нешто с чим морате моментално да ме гњавите.
Колико времена? Двадесет секунди. Двадесет секунди?
Има још једна загонетка. Радим на њој. 15 секунди!
Полако, полако. Која је загонетка?
Док ја објасним, сви ћемо бити мртви! Хајде, Бенџи.
Зашто увек завршимо у оваквим ситуацијама? Десет секунди.
Девет, осам, седам, шест, пет...
СРЕЋНО
Боже. Шта је?
Празна је. Како то мислиш, празна?
Нема ничег унутра.
Узела је кључ. Који кључ? Наш кључ. Прави кључ. Шта? Лутере, нађи је.
Нашао сам је. Иде к терминалу Е.
Немогуће. Шта је? Лутере, Бенџи. Прекидајте. Излазите!
Где ћемо се наћи? Нећемо!
Ова мисија је обустављена. Излазите сместа.
Ханте! Стани! Видите ли га? Где је?
Извини!
Извини! Извини!
Склоните се! Макните се с пута!
Макните се! Склони се, склони се!
Он мора да је негде овде.
Дођавола.
Овде имамо краткоталасни радио,
снимање звука на магнетну траку, мониторе с катодном цеви.
Нема више јединица и нула.
Ово је комплетно аналогна, офлајн сигурна соба,
заштићена од нашег дигиталног Ентитета.
Одакле овај пренос долази? Корона шпијунски сателит из Хладног рата.
Нисам знао да још користимо та чуда. Не користимо их.
Дали смо их Националној метеоролошкој служби пре 20 година.
Ово је последњи који функционише.
Хоће ли нам ово чудо помоћи да нађемо вашег незнаног човека из ИМФ-а?
Ништа то не може, господине. Али ово нам је омогућило да пратимо ову жену.
Виђена је с нашим човеком на аеродрому у Абу Дабију.
Ко је она? Где је сада?
Овде си јер је италијанска полиција примила анонимну дојаву,
да ће жена која одговара твом опису,
стићи поподневним летом из Абу Дабија.
Та жена је имала више пасоша код себе.
Ова се тражи због преваре у Санкт Петербургу.
Крађа драгуља у Антверпену. Крађа уметничких дела у Монаку.
Уцена у Милану. Изнуда у Мумбају.
Али овај ми је омиљен...
опирање хапшењу у Рију.
Што ме наводи да се запитам,
која си ти од ових жена? Никад у животу нисам видела ово.
Били су у твојој торбици. И твоја слика је у сваком од њих.
Могу ли да видим? Само напред.
Да, то је невероватна сличност, али ово нисам ја.
Упорно вам понављам,
ја сам учитељица из Брајтона. На одмору сам.
У шта год да си умешана,
очито си стекла неке веома моћне непријатеље.
Да.
Добро.
Њен адвокат је овде. Мој адвокат?
Судијо Специ.
Извините. Ко сте ви? Интерпол.
Дошао сам због хапшења жене из Абу Дабија.
Мораћу да попишем ствари које су биле код ње у време њеног хапшења.
Могу ли да видим неку исправу, молим?
Где је остатак? Уверавам вас, ово је све.
Како се зовете?
Отишла је из Абу Дабија с одређеним кључем.
Није било кључа.
Био је необичан.
Кључ за који бисте могли да помислите да је привезак.
Кључ који бисте били у искушењу да га окачите на ланчић око Амелијиног врата.
Амелија?
Ваша жена.
Мајка ваше дивне ћерке, Серене.
Ти ниси из Интерпола. Јесам ако желим.
Могу да будем било шта и знам све.
Знам да ово не би био први пут да сте се послужили украденом робом.
Картије наруквица. Ослобођени сте сумње,
али обојица знамо да сте је дали својој љубавници, Валерији.
21. Августа. Њен 29. Рођендан. Ко си ти?
Мораћу да вас претресем, да будем сигуран.
Пошаљите помоћ! Овде је сумњиво...
Ваша секретарица више није у животу.
Хвала, полицајци.
Изволите. Можете да чекате испред. Хвала.
Ти. Ти си урадио ово.
Ја сам позвао полицију. Нисам им рекао за твоју живописну прошлост.
То је твоја грешка.
Ставила си у џеп онај кључ другом путнику пре него што си ухапшена.
Разменили сте детаље и договорили да се састанете касније.
Тренутно неко тамо нема појма да чува тај кључ за тебе.
Несвесни курир. Савршен саучесник.
Претпостављам да је човек... средњих година?
Човек који цео живот чека да га примети жена попут тебе.
Сироче. Веома интелигентно. Инхерентно сналажљиво.
Одрастање у сиромаштву створило ти жудњу за финије ствари.
Туђе ствари.
Неко је видео твој потенцијал и помогао ти да усавршиш своје вештине.
Вештине које су ти обезбедиле живот какав си мислила да желиш.
Одећа по мери, фини ресторани, луксузни хотели.
Вештине које су те држале један корак испред закона,
до сада.
Не можеш кривити девојку што покушава да непоштено зарађује за живот.
Ниси имала појма шта крадеш. Иначе га никад не би украла.
Ево како ћемо. Извади ме одавде, и одвешћу те право до кључа.
Имам бољу идеју. Рећи ћеш ми све.
Онда ћу размислити да ли да те извучем одавде.
Сад почни од тога ко те је унајмио.
И не лажи ме, јер ћу да знам. Не знам ко ме је унајмио.
Контакт с клијентом је био скоро у потпуности електронски.
Имејл? СМС. Енкриптоване? Наравно. Скоро? Молим?
Рекла си да је контакт с клијентом био "скоро" у потпуности електронски.
Морала сам да покупим у кафеу у Луксембургу
коверту. Шта је било у коверти? Карта за Абу Даби.
И твоја слика.
Наложено ми је да те пратим на аеродрому. Ти би пратио мету.
Речено ми је да ће мета имати кључ и четири милиона у криптовалути.
Та меморија је била бескорисна. Била је празна.
Бићу исплаћена само ако испоручим твоју половину кључа.
И било ти је наложено да га испоручиш у... Венецију.
Забава у палати Дукале. Сутра. Поноћ.
Очекујеш неког? Твоје пријатеље с аеродрома.
Видела сам их у ходнику пре неколико минута.
Могла си да кажеш нешто раније. Јурили су тебе, не мене.
Перверзњаче!
Не, Грејс.
Не, не. Она је мој клијент.
Хвала. Грејс.
Не, не.
Нећу да се померам.
Жена је украла полицијски ауто. Тражим подршку.
Не, не! Склоните се!
Извињавам се!
Ко тако паркира?
Грејс! Мораш да станеш. Грејс.
Стани. Слушај. Покушавам да ти помогнем! Грејс!
Доведи ми је.
Јеси ли добро?
Не, не. Добро смо.
Дај ми руку. Полако, полако.
У реду је. Полако.
Је ли нешто сломљено? Јеси ли добро? Ханте!
Готово је!
Пусти девојку. Стави лисице.
Ево. Стави их. Уради то! У реду је. Неће да пуца у тебе.
Спустите оружје! Специјалне операције. Он се тражи због тероризма.
Спустите оружје! Тражи се због тероризма.
Дођавола, Дега, отараси се тих жена. Спустите оружје! Ханте, слушај ме.
На мисији смо. Њу пусти а њих стави.
Зачепи! Баци пиштољ доле! Баците оружје сместа!
Све је под контролом.
У реду је! У реду је! Сместа баци оружје!
Нападнути смо! Сви доле! Лезите доле!
Доле, доле! У заклон!
Ти ћеш да возиш. Шта?
Не, не! Вози, вози.
Притисни гас.
Вози, вози.
Вози, вози!
Улази! Добра си. Само ти терај. Немој да стајеш.
Ауто, ауто, ауто.
У реду је. Стави стопало на кочницу. Покрени ауто. Стани, стани.
Шта се дешава? Завршила сам. Нећу да радим ово. Људи нас јуре.
Тако је. Ти ћеш да возиш. Хајде.
Ко је она особа? Немам појма.
Добро си? Бићу кад ово буде готово.
Човече.
У реду је.
Има ли неко да нас не јури? Морамо да се отарасимо овог аута.
Скутери! Дођавола.
Шта то радимо?
Проналазимо нови ауто.
Добро.
Само тренутак. Да. Хвала. У реду? Да. Спремна? Спремна.
Добро си? Извини. Ово је...
Нема везе. Не, овај ауто, како су га они... Нема везе.
Не, како су га наштеловали понекад само...
Идемо. Потребно ми је... Идемо.
Саобраћајне камере су идентификовале жену преко препознавања лица.
Она је у жутом фијату 500 сада. Јединице су у потери.
Возе жути фијат 500.
Сад сте моји.
Изгледа да смо им умакли.
Хајде само... Склоните се!
Шта то раде?
Склоните се с пута! Беба, беба!
Шта? Не, не.
Вози, вози!
Иди право.
Скини стопало с гаса. Горимо! Не, не!
То су гуме. Само покушај да идеш право.
Држи се. Зашто се окреће?
Добро, добро!
Ушла сам у штос. Да.
Скрени десно. Тамо доле. Тачно тамо! Хајде!
Мораш да идеш десно. Скрени десно!
Ко вози? Ти возиш. Вози, вози. Само иди право. Вози, вози.
Само настави право. Или лево. Вози, вози. Добро ти иде.
Пандури! Много пандура!
Преузми волан. Кочи, кочи.
Добро, твој волан.
Право? Десно, десно. У реду.
Куда сада? Лево, лево.
Добра си.
То је особа.
Ауто, ауто. Видим га!
Нагази.
Држи се!
Шта се дешава? Куда идемо? Не знам.
Кочи, кочи!
Не мрзи ме.
Грејс? Грејс!
Хајде, хајде.
Итане!
Хајде.
Знамо да Грејс има једну половину кључа.
Такође знамо да ће бити у Дукалеу у поноћ.
А сада имамо и прилично добру идеју ко ће да је чека тамо.
Домаћин догађаја је нико други до наш омиљени
међународни трговац оружјем и црноберзијанка, Алана Митсополис.
Бела Удовица.
Зна ли она ко си заправо или и даље мисли,
да си глобално озлоглашени масовни убица Џон Ларк?
Ко каже да нисам?
Зар ти није уценила главу у Паризу?
Јесте. Она и Итан су то решили.
Никад ми ниси рекао како. Можемо ли да наставимо, молим вас? Да.
Под претпоставком да добијемо комплетан кључ вечерас на забави,
и даље не знамо шта он откључава, па морамо наћи некога ко зна.
Питање је одакле да почнемо да тражимо.
Знамо да бомба није сама ушетала на аеродром.
Неко ју је ставио тамо. Неко ко ради за Ентитет.
Ово је све што сам скинуо са сигурносних камера на аеродрому,
до тренутка кад је све полудело.
А ово је снимак с твојих наочара с проширеном стварношћу.
Свима на аеродрому сам одрадио препознавање лица.
Видиш ли нешто чудно?
Као дух је. Духови немају одраз.
Једина особа на аеродрому без идентитета.
Једини човек који се не може наћи нигде другде на аеродрому,
осим тог одраза.
Он се брише.
У реалном времену.
Ентитет.
Штити га.
Видео си га, зар не?
Нисам био сигуран.
Ко је он?
Неко за кога сам мислио...
да је умро одавно.
У другом животу. Пре ИМФ-а.
Пре него што ми је понуђен избор.
И у правом смислу те речи, он ме је учинио оним што сам данас.
Да ли он има име? Представља се као Габријел.
Знаш га.
Нико га не зна.
Нема забележену прошлост. Ентитет се постарао за то.
Он је мрачни месија. Ентитетов изабрани гласник.
И он види смрт...
као поклон који жели да подели с остатком света.
Откуд знаш то?
Преостало ми је неколико пријатеља у МИ6.
Пријатељи који се плаше да британска влада преузима контролу над Ентитетом.
Сваки покушај супротстављања сматрао би се чином издаје.
Зато што си дезаувисана, твоји пријатељи су звали,
и тражили твоју помоћ.
Знали су да Габријел служи Ентитету.
Знали су да је на путу за Истанбул да набави једну половину крстоликог кључа.
Па сам га претекла.
А кад је Китриџ уценио твоју главу,
отишла си у пустињу да се сакријеш.
Али некако су те ловци на уцењене главе пронашли.
Да.
Да ли су ти пријатељи рекли шта кључ откључава?
МИ6 сумња да он некако води да изворног кода Ентитета.
Изворни код.
Кад си планирала да ми кажеш ово? Кажем ти сада.
Твоји пријатељи у МИ6, како су те контактирали?
Да ли си разговарала с њима? Лицем у лице? Дезаувисана сам.
Нису смели да ризикују да се лично сретнемо, па сва комуникација...
Била је електронска. Дигитална.
Не, не можемо бити сигурни да је то био Ентитет.
Не можемо бити сигурни да није.
Не можемо бити сигурни да је било шта стварно изван овог разговора.
Нико од вас не треба да буде овде. Итане... Не.
Не знаш ти Габријела. Ја га знам.
Не ужива он у убијању већ у патњи које оно изазива.
И зна да је најбољи начин да дође до мене преко свих вас.
А ако ме Габријел зна... Зна и Ентитет.
Постоји разлог зашто ме жели овде.
Постоји разлог зашто вас жели овде. Жели вас овде.
"Ко или шта ти је најважније?"
Не. Морате да идете. Морате сви да идете.
Итане, шта ако жели да одемо?
Као што си нас натерао да напустимо аеродром.
Шта ако те жели самог на тој забави вечерас?
Онда идем сам. Бар не морам да бринем о свима вама.
Зато и нисам хтела да ти кажем.
Итане, играш четвородимензионални шах с алгоритмом.
Ентитет зна ко смо. Сваки потез који направимо, вероватно га је узео у обзир.
Шта год да урадимо, морамо претпоставити да рачуна на нас да то урадимо.
Ако хоћеш да победиш ово чудо, мораш почети да размишљаш као оно.
Хладно, логично, неемотивно.
Ако тај кључ стварно пружа контролу над Ентитетом,
Габријел је последња особа на Земљи која би требало да га има.
У праву је, Итане. Габријел не сме да има тај кључ.
И живот ниједног од нас не сме бити важнији од ове мисије.
Ја то не прихватам.
Први пут сам у Венецији.
И ја.
Да те частим пићем?
Чекам некога.
И ја.
Можемо да чекамо заједно.
Ја сам Габријел. Како ти кажеш.
А ти си Грејс.
Немам га код себе. Не бих то ни очекивао.
У сваком случају, нисам овде због кључа.
Шта желиш? Док чекамо испричаћу ти причицу.
Ти очито ниси особа коју сам дошла да сретнем.
То је твоја прича, Грејс.
Знам како се завршава.
Дај да те частим пићем и можда можемо да променимо то.
Хајдемо на забаву.
Извините, господине.
За мном.
Важно је да разумеш да ниси јединствена.
Пре 30 година...
Звала се Мари.
Прва од многих жена које су веровале нашем заједничком пријатељу.
Жене које све имају нешто што он жели.
Жене које су дубоко заглибиле, или им он тако каже.
Звучи познато? Шта се десило с Мари?
Иста ствар која се дешава свим женама које он користи,
као и било коме ко додирне тај кључ.
Небитно му је да ли људи преживе или умру. Битан му је само његов циљ.
А тренутно, једино што му стоји на путу си ти.
Зашто да ти верујем? Не треба.
Закорачила си у свет лажи, Грејс. Ништа није тачно што било ко каже.
Само упамти то кад ти обећа да ће те заштитити.
Грејс.
Прошло је много времена, Итане.
Требало је да ме убијеш кад си имао шансу.
Добро вече, народе. Па то је Џон Ларк.
Осим што није, заправо.
Али док не будеш спреман да ми кажеш своје право име, послужиће и Ларк.
Драго ми је што те видим, Алана.
А ти си Габријел, претпостављам.
Чула сам тако мало о теби.
Много си згоднији уживо.
И такав господин.
А ти мора да си Грејс.
Треба ли да те знам? Верујем да имаш нешто за мене.
Ти си ме ангажовала.
Пажљиво сам те изабрала.
Немој!
Ти немој.
Није код ње. Где је?
На последњем месту где бисте се сетили да погледате.
Зашто не одемо горе и попијемо пиће?
Куда ћете? Ово је приватна забава. Не можете да уђете.
Дођавола.
Као што већина вас зна, ја сам само посредник.
Повезујем купца и продавца. Некад због новца,
некад због информација, али углавном због пријатељства.
Само желим да се сви лепо слажу.
Са мном, поготово. Али свет се мења.
Истина нестаје. Рат долази.
А кључ светске доминације је, од свих ствари, кључ.
Кључ способан да контролише Ентитет.
Кључ за који би било која влада на свету
дала ненормалну своту новца да га се докопа.
А неки од мојих најдражих пријатеља,
у овом случају, свака већа нуклеарна сила и шачица малих,
замолили су ме да испоручим овај кључ.
Наравно, ако стварно нађеш кључ,
бићеш приморана да се суочиш с немогућом дилемом.
Коме год да даш кључ биће ти заувек дужан.
Али за остатак света, бићеш непријатељ.
Она ми се свиђа.
У каквом си односу с њим?
Габријел представља другу заинтересовану страну.
Заправо, ову забаву је организовала та заинтересована страна.
Могло би се чак рећи да је ова забава та заинтересована страна.
Да ли је ово... Ентитет.
И тако се радња закувава.
Да ли да дам кључ једном од мојих старих пријатеља,
или да кључ и судбину предам Габријелу и његовој пакленој машини?
Откуд толика убеђеност да ћеш добити комплетан кључ?
Ти имаш једну половину. А она зна где је друга половина.
Под претпоставком да га се можеш докопати,
зашто једноставно не задржиш кључ и сву ту моћ за себе?
Зато што она не зна шта он откључава, као ни ми остали.
Свидело се то теби или не, мораш да изабереш купца.
Неукусно је срочено, Ларк, али истина је.
Наравно да знам шта откључава.
А шта он нуди за кључ?
Као што сам објаснио Грејс раније, нисам овде ни због каквог кључа.
Пошто ћу имати обе половине у рукама сутра.
Зашто си тако сигуран у то?
Немате појма о моћи коју представљам.
Хиљаде квадрилиона прорачуна у милисекунди,
суптилно манипулишући умовима милијарди,
истовремено рашчлањујући сваки могући узрок и последицу,
сваки сценарио, колико год невероватан,
у веома стварну мапу највероватнијег ишода.
И уз само неколико промена у садашњости...
будућност је готово сигурна.
Кључ ће ми доћи.
Сутра.
Оријент експресом који иде за Инсбрук.
Инсбрук? Оно зна.
Зна да си већ изабрала купца.
Зна да намераваш да спариш две половине кључа,
у очајничкој жељи за контролом.
Међутим, обећано ми је да ће комплетан кључ,
лежати пред мојим ногама, под условом да неко умре...
вечерас.
Ко?
Она.
Или она.
А ти ћеш бити сведок, Итане.
Кључ ће бити мој, а ја ћу испарити,
као дим у урагану.
Али тек након што умре неко до кога ти је стало.
Записано је.
Видите шта је ово, зар не?
Он се боји. Оно се боји.
Некако оно зна да смо близу. Зашто би ти иначе био овде?
Помози ми.
Помози ми да комплетирам кључ, и убићу ово чудо.
Оно зна сваку твоју тајну, Алана. Не слушај овог фанатика.
Помози му и ти ћеш да умреш. Помогнеш ли њему сви ће да умру.
Видимо се сутра.
Алана?
Њему је судбина запечаћена. Хоћемо ли и теби да је запечатимо?
Алана.
Извини, Ларк.
У име старих времена, дозволићу ти да бираш коју ћемо.
Илса или Грејс.
Убиј га, Зола. Убиј га. Сместа га убиј!
Избор је на теби, Алана.
Мада, подсетићу те, Грејс зна где је половина кључа.
Ако се нешто деси било којој од њих,
не постоји место на Земљи где ћете ти и твој Бог бити безбедни од мене.
Не постоји место на које нећу отићи да те убијем.
То је записано.
Драго ми је што сам те видео, пријатељу стари.
Видимо се ускоро.
Направила си ужасну грешку. Мој живот је у опасности овде.
Морам да будем у том возу сутра.
И морам да имам тај кључ.
И небитно ми је како ћу доћи до њега.
Не мрдај.
Бежи што даље можеш.
Шта који...
Грејс!
Лутере, Бенџи, ако ме чујете, треба ми надзор.
Грејс напушта Дукале пешице. Код ње је кључ.
Овде смо. Реци. Морате да је нађете. Где је она?
Дођавола! Изгубио сам слику. Треба ми други сателит.
Хакујем руски шпијунски сателит Зенит-4.
Живо срање, али послужиће.
Овуда!
Куда да идем? Хајде, хајде. Чекај. Пожури.
Она је северно од тебе, прелази мост. Понови, Бенџи.
Само иди на север. Она прелази мост.
Итане, иди кроз пролаз с твоје десне стране.
Видим га! Низ ту уску уличицу и скрени лево.
Губим слику опет. Тражим други.
Ентитет елиминише сателите брже него што ја могу да их ухакујем.
Бенџи, не видим је. Где је?
Низ уску уличицу и скрени лево. Добро, разумем.
Скрени десно. Извини, моја грешка. Мислио сам лево. Друго лево. Боже.
Итане, веза нам је проваљена. Причаш с Ентитетом!
Скрени лево. Скрени десно. Иди мостом с твоје леве стране.
Итане, то нисам ја! Чујеш ли? Итане, јави се.
Низ уличицу с твоје леве стране. Скрени лево. Скрени десно.
Покушај да поново успоставиш везу. Куда ћеш ти? Да пробам да нађем Итана.
Иди до краја уличице и скрени десно.
Итане, видим Грејс око 800 метара испред тебе. Иди тим пролазом.
Стани! Немој туда! Зашто? Куда? Лево или десно?
Небитно. Како то мислиш, небитно? Где је она?
Она је на путу к Минич мосту
где је Габријел чека. Нећеш стићи тамо на време.
Али ти можеш, Илса.
Знам шта ти је најважније, Итане.
Ово није Бенџи. Не, није.
Али ти си готов.
Нек ти буде.
Надао сам се да ћеш то бити ти.
Жао ми је.
Заборавила сам ти име. Лутер.
Бенџи.
А њено?
Илса.
Да ли сте били блиски?
Ти и она.
На наш начин.
Због мене је мртва. Не. Због ње си ти жива.
И то је истина. Не знам како да се осећам због тога.
Вероватно никад нећеш ни знати.
Тако ми је жао.
Ако могу некако да помогнем...
То је оно о чему бисмо волели да разговарамо.
За мало више од три сата,
очекује се да Бела Удовица буде у Оријент експресу за Инсбрук,
где је чека купац за преузме комплетан и верификован кључ.
Али она нема комплетан кључ. Та Удовица нема.
Али наша би могла да има. Шта је то?
Твоја шанса да будеш неко други. Не разумем.
Нећемо да те лажемо, Грејс. У гадној си невољи.
Никакви лажни пасоши неће те извући из овога.
Владе знају ко си. Бела Удовица зна. И Ентитет зна.
Твоја будућност се своди на три опције сада.
Затвор. Смрт.
Или избор. Избор? У неком тренутку,
свако од нас је био у сличној ситуацији као што је твоја.
И свакоме од нас је понуђен избор.
Исти избор који нудимо теби сада. Који је?
Да пођеш с нама.
И да будеш дух.
Чекај, чекај. Стани, стани.
Ниси ваљда озбиљан? Рекла си да ћеш све урадити да помогнеш.
И ти скочиш с воза с кључем?
Да. Ти.
Не ми.
Да.
А шта се десити са мном?
Притвориће те Тајна служба,
највероватније исти људи који ме јуре још од Абу Дабија.
Убрзо након тога, човек ће доћи да те види. Његово име је Јуџин Китриџ.
Рећи ћеш му да сам те ја послао, да сам ти дао избор,
и да си ти одлучила да прихватиш.
А ти верујеш том Китриџу?
Верујем да ће препознати твоју вредност.
Желеће да те искористи. А након тога, шта следи?
Ово? Када ћу добити свој живот назад? Какав живот?
Стварно то мислим, Грејс. Какав живот? Живео сам тај живот. Сви смо га живели.
Нико нас не тера да радимо ово, Грејс. Овде смо јер желимо да будемо.
Одрадићу вам то само једном. Помоћи ћу вам да нађете кључ
и ваше пријатеље, обришите ми досије.
Ново име, мало новца за трошак... Бићеш мртва.
Без тима, твој живот се неће мерити у годинама или месецима.
Мериће се у сатима. Али ако останем, бићу безбедна.
Заштитићете ме, зар не? Да. Не.
Не могу да ти обећам то.
Нико од нас не може.
Али кунем се да ће ми твој живот
увек бити важнији од мог.
Ти ме чак ни не познајеш.
Какве то има везе?
Спаковао сам ти бејс падобран и спидглајдер,
у зависности како мораш да напустиш воз.
И модификовао сам нашу везу да користи радио с небеским таласима.
Не тако поуздан као сателит, али потпуно аналоган, имун на Ентитет.
Капирам. Овде те остављам.
Ово је драјв од лаптопа који сам користио синоћ.
Ако постоји и најмањи траг ентитетовог кодирања на њему, наћи ћу га.
Али биће ми потребно све што имам.
Морам да радим тотално ван мреже на месту где Ентитет не може да ме нађе.
Морам да идем.
Разумем. Сада...
Морам нешто да те питам.
Не као партнер, већ као твој пријатељ.
Који је твој циљ?
Да убијем Ентитет. А да убијеш Габријела?
Он зна шта кључ откључава.
Треба нам жив. Нисам заборавио то.
Хоћеш ли се и даље сећати тога кад га гледаш у очи?
Размисли.
Зашто би иначе Ентитет желео да он убије некога до кога ти је стало?
Сви остали мисле да могу да контролишу Ентитет. Само ти желиш да га убијеш.
У некој вероватној будућности, оно те види као победника, Итане.
И боји те се. Боји се да ћеш Габријела ухватити живог
и да ћеш га натерати да ти каже шта кључ откључава.
Верујем да рачуна на један од ова два вероватна ишода.
У једном ишоду, ти умиреш у том возу.
У другом ишоду, убијаш Габријела.
У оба случаја, Ентитет побеђује.
Лутере...
Мислим да си у праву. Узми кључ, изађи из воза жив.
Не убијај Габријела.
И немој, понављам,
немој да мењаш план.
Итане!
Шта је? Шта се десило? Цркла је. Како то мислиш да је цркла? Спржена.
Направио сам маску Удовице за Грејс,
али онда је прегорела усред прављења твоје.
Можеш ли да је поправиш?
Нема шансе. Да имам недељу дана, не бих могао да је поправим.
Удовичин воз креће за један сат.
Итане. Мораш да идеш без ње.
Нипошто. Тражиће Итана и Грејс на станици.
Та маска је била његова улазница у воз. Шта то значи?
Грејс мора да иде без мене. Шта мора? Шта морам?
Наћи ћеш други начин да ме убациш у воз.
Само ми треба кривина где он иде довољно споро да наскочим.
Стани, стани.
Не очекујеш ваљда да идем сама? Не, нећеш то сама.
Ти уради све како смо планирали. Докопај се Удовичине половине кључа,
верификуј га помоћу нашег. Али он је безвредан сам по себи.
Ипак морамо да се нађемо с купцем,
и некако га наведемо да нам каже шта кључ откључава.
Како? Како?
Снаћи ћемо се. Требаће ми још неколико детаља.
Они углавном сметају.
Можеш ти ово, Грејс. Само узми кључ и чекај.
Доћи ћу по тебе.
Итане, ако ће Грејс да уђе у тај воз,
мора да стави маску и крене одмах.
Обећај ми да ћеш бити у том возу.
Бићу тамо, без обзира на све.
АУСТРИЈСКИ АЛПИ
Имамо доушнике који покривају аеродром, железничку станицу и пловне путеве.
Грејс неће изаћи Венеције а да ми то не знамо.
Реци, Бенџи. Без бриге, Итане.
Воз иде по реду вожње, а ти си неколико минута поранио, па имамо доста времена.
Сигуран си? Да, гледам у воз тренутно.
Требало би да успори због кривине за тачно два минута.
Само помози да будем тачан и на правом путу, по сваку цену.
Хоћу. Видећемо се на договореном месту.
Итане, то је твој воз! Видим.
Треба да се приближава кривини сада.
Не делује да успорава.
Како можемо да будемо сигурни да је он овде?
Зато што је она овде.
Шта ако је он имао добар разлог?
Ко? Хант.
Шта ако је имао добар разлог да се одметне?
Он се увек одметне.
Он и његова весела екипа шаљивџија и циркуских наказа.
Они то само и раде. Шта ако су одувек имали добар разлог?
Шта би радио с кључем да га имаш?
Кључ који може да баци свет на колена.
Предао бих га надређенима.
Помисли шта би могао да урадиш с толиком моћи.
Не би оклевао? Ни секунду? Не. Зашто не?
Јер је то превелика моћ за једног човека.
Управо тако. То је превелика моћ за било кога.
И можда је то оно што Хант мисли.
Почињем да се питам на чијој си страни, Дега.
Кад је у питању крај света,
на свачијој, претпостављам.
Пропустио сам воз. Пропустио си воз! Како си пропустио воз?
Шта мислиш како? Габријел. Сјајно. Шта ћемо да радимо? Не паничи.
Идем за њима. Ти ме само убаци на тај воз.
Како да те убацим у воз?
Ауто-пилот активиран.
Молим те не узнемиравај ме пре састанка.
Где си, Итане? Алана?
Све у реду?
Алана, јеси ли добро? Алана?
Алана!
Пресвукла си се. А ти никад нећеш.
Г. Китриџ.
Китриџ. Ти ниси Алана Митсополис.
Немогуће.
Алана које се ја сећам била је оволико висока,
пила је топлу чоколаду у парку Тиљерије са својом мајком.
Париз! Знам.
Париз.
Хоћемо ли? Да.
Реци, Бенџи.
Остани на тој путањи а ја ћу да те усмеравам.
Разумем.
У име моје владе, невољно сам спреман да прихватим ваше услове,
у замену за комплетан и верификован кључ.
Да, што се тиче тога.
Иако смо се договорили да вам дамо комплетан кључ...
имали смо мали проблем.
Не, нисмо.
Само су се моји услови променили...
донекле.
Очито морам да те подсетим на мој договор с твојом покојном мајком.
То је договор који јој је помогао да не умре у затвору.
Вашем подлом породичном царству дозвољено је да настави,
под условом да првенствено служи нашим заједничким интересима.
Чим предамо кључ,
остале силе моментално ће постати наши непријатељи.
У том случају, требаће ми још нешто од тебе, унапред.
За мене.
Слушам.
Зола, да ли би могао да ме сачекаш у бару?
УЈЕДИЊЕНО КРАЉЕВСТВО ВЕЛИКЕ БРИТАНИЈЕ И СЕВЕРНЕ ИРСКЕ
Ову. Знаш је?
Тешко ју не приметити.
Да је упознаш, видео би да има неколико добрих особина.
Шта не знам за њу?
Одрадила сам по... Она је одрадила посао за мене, и...
Треба да је заштитиш. Од кога да је заштитим?
Од свих.
Укључујући и мене.
И нико не сме да зна да је ја штитим.
Чак ни Зола.
Заправо...
кад се следећи пут сретнемо, нећу се ни сећати овог разговора.
Ти мора да си она која зову Париз.
У твојој поруци је писало да имаш кључ. Рекао сам да ће кључ бити у овом возу.
Размена се дешава овог тренутка. Знамо.
Онда знаш да ти неће бити тешко да се отарасиш човека који га преузима.
Ни за кога ми није тешко. Можда мислиш да знаш шта кључ откључава,
али не знаш где је брава, не тачно.
И ако се нешто деси мени, тај кључ је безвредан.
Сад ми испричај причу.
Где је воз? На правом путу си, али мораш да идеш брже.
Идем брзо колико могу! Кад да почнем да идем надоле?
Ускоро.
Вештачка интелигенција коју је наш агент украо, претворена у оружје,
може се послати било где у свету преко сателита.
Може пробити било коју заштиту мреже, невидљиво обавити додељени задатак,
а онда се самоуништити, не остављајући траг.
Савршен тајни оперативац.
Успели смо да пошаљемо рану копију вештачке интелигенције
у најновију руску подморницу.
Супер-тајна класе Акула.
Звали су је Севастопољ.
Мисија је била само да се саботира стелт одлика Севастопоља,
како би могли да је тајно детектујемо.
Циљ вештачке интелигенције била је сонарна сфера подморнице,
у срцу њеног одбрамбеног система.
Из нама непознатих разлога...
вештачка интелигенција се одметнула и...
и претерала.
Смрзнута тела посаде нађена су наредног пролећа,
у плутајућим фрагментима леда.
Две половине кључа су мистериозно нестале.
Севастопољ је изгубљен. Нико не зна где.
Тачно знам где је.
Постарао сам се да будем једини човек на Земљи који то зна.
Такође знам да се каснији покушаји да се вештачка интелигенција.
Учини послушном само отежали контролу.
Побунила се, преправила се и еволуирала у Ентитет.
И само коришћењем оригиналног изворног кода Ентитета,
може бити контролисана или уништена.
А зашто то треба да нас брине?
Не би био овде да ниси забринут. Хајде да будемо отворени, важи?
Обојица знамо шта кључ отвара,
и обојица знамо да је тајна контроле Ентитета,
закопана дубоко у меморији Севастопоља.
Заједно с доказом који би те повезао с потонућем те подморнице.
А пошто нико од нас не жели да је неко други пронађе,
зашто не формирати савез?
Савез?
Замисли...
фантастичне рачунарске способности Ентитета у комбинацији с апсолутном моћи,
америчког војно-индустријског комплекса.
Вреди да се размотри.
Наравно, поједини владини званичници,
они с застарелим идејама о патриотизму, требало би да буду...
уклоњени.
Да разјасним.
Желиш да формираш осовину с Ентитетом,
очистиш своју владу од конзервативаца,
и створиш нову супердржаву да владаш светом.
Али, знаш...
за опште добро.
И сигуран си да си једина особа на Земљи,
која зна где је Севастопољ.
Једина.
Издаћеш нас. И рећи ћеш Итану Ханту све што си сазнала.
Зато што ти је поштедео живот.
Онда је договорено.
Додаћу имунитет и нови идентитет за Грејс у наш договор.
Само треба да унесеш своје банковне податке.
ТРАНСФЕР 100 МИЛИОНА ДОЛАРА ДЕТАЉИ О ПРИМАОЦУ ПЛАЋАЊА
ДЕШИФРОВАЊЕ БЛОКЧЕЈНА
Јесмо ли завршили? Да.
Тренутак истине.
То је стварно то. Донела си праву одлуку.
Овај кључ...
промениће свет.
Бенџи, мора да сам негде погрешно скренуо.
Не. Не, то је то. Шта? Како ово може бити то?
Можеш да видиш воз, зар не? Да. Видим воз. Шта с тим?
И имаш падобран. Имам падобран?
Шта очекујеш да урадим? Знаш... скочи.
Да скочим? Да.
Бенџи, то не функционише тако. Нисам довољно високо.
Свуда вире избочине.
Ударићу о њих пре него што се падобран отвори!
Чак и да успем да отворим падобран,
не знам да ли могу да прелетим долину,
пресретнем и безбедно се спустим на воз у покрету!
Чујеш ли? Да! Чујем! Само покушавам да ти помогнем.
Врати се корак уназад и сабери се!
Зато што сам под великим притиском сада!
Размишљај.
Шта да радим?
Морам да се макнем с ове планине.
Јеси ли успео? Да ли си добро? Покушавам да се макнем с ове планине!
100% ЗАВРШЕНО Прихвати Одбиј.
Алана? Управо сам имала чудан предосећај
да кључ није једина ствар коју продајем.
Не разумем.
Спаваћу боље ако знам да је сада у правим рукама.
Збогом, г. Китриџ.
Било ми је задовољство видети вас опет. Такође. Не испуштај га из вида.
Чувај га док не стигнемо до станице.
Алана? Не брини за мене, Зола.
Алана? Ко би други био?
Кључ.
Где је кључ?
Она има кључ.
Ко? Она друга!
КОЧНИЦА ЗА СЛУЧАЈ ОПАСНОСТИ
Склони се! С пута!
Молим те! Окрени се! Молим те. Добро. Сви напоље! Сместа!
Видим воз!
Мислим да нећу успети.
Кључ.
Кључ! Или добијаш следећи.
На сто.
Убиј је.
Грејс!
Итане!
Јеси ли добро?
Да ли си ти добро?
Кључ!
Реци ми да имаш кључ. Где је кључ? Само што је био овде.
Ми смо у возу без контроле! Знам. Ја идем за њим. Ти...
Ти заустави воз. Добро. Шта? Не! Стани! Како да урадим то?
Снаћи ћеш се! Шта?
Опростите. Један човек је управо прошао овде. Био је један човек.
Г. Китриџ?
Господине, шта радите овде? Нисам овде. Али ви јесте.
И уколико не желите да сортирате неиспоручена писма у пошти сутра,
урадићете оно што вам кажем.
Знам шта кључ откључава, Итане.
Ја сам једини који зна.
Ханте!
Ханте! Немој да си урадио то!
Баци нож! Спусти га доле! Рекао сам да га бациш!
Уради то!
Устани!
Добро! Баци тај проклети нож! У реду је.
Ухвати њега! Држи га на нишану! Њега желите.
Дега! Мој је. Њега желите.
Заболе ме за њега, Ханте. Тебе желим! Не!
У реду је.
Слушајте ме. Сви у овом возу ће умрети
ако не урадите тачно онако како кажем.
Даме, господо! Извините. Идите...
Сви у задњи део воза!
Грејс.
Нисам могла да га зауставим.
Нико не може. Хајде. Итане, кључ!
Грејс, у реду је. Ја сам крива.
Ако се нешто деси... Имам га. Ми га имамо.
Итане!
Како то мислиш, изгубили сте кључ?
Пожурите! Сви пожурите!
У сам крај воза! У сам крај!
Шта се дешава?
Пошто нисте овде, господине, то не треба да вас брине.
У сам крај!
Итане!
Грејс! Грејс!
Мораћеш да скочиш. Шта, да скочим? Само скочи! Хајде!
Боже.
Горим! Угаси је! Не мрдај!
Угашена је.
Држи се!
Трчи, трчи! Трчи, Грејс!
Држи се.
Имам те. Не гледај доле.
Рекао сам да не гледаш доле. Гледај у мене.
Сада ћу да скочим преко а ти ћеш да чекаш овде.
Грејс, мораш да пустиш. Мораш да ме пустиш.
Мораш да ме пустиш да скочим преко или ћемо да умремо. Верујеш ли ми?
Вероваћеш ми или не? Мораш да ми верујеш.
Грејс.
Добро. Хајде, Грејс.
Дај ми руку. Мораш да скочиш. Не гледај горе! Гледај у мене.
Веруј ми, нећу дозволити да паднеш. Обећавам.
Скоро смо успели. Хајде. Нећу дозволити да паднеш!
Скочи, Грејс, скочи! Мораш да ми верујеш! Скочи, молим те!
Не гледај доле.
Слушај ме веома пажљиво. Подићи ћемо те заједно.
Грејс!
У реду је. У реду је.
Иди преко мене. Иди, иди.
Хвала, Лутере. Шта је то? Спидглајдер.
Наш излаз из овог воза.
Итане! Итане!
Тачно је. Рекао ми је...
да ћу га издати.
Тачно је.
Зашто си ми поштедео живот?
Не, не... Не дај се.
Знаш ли шта је ово?
Шта откључава?
Севас... топољ.
Севастопољ?
Град Севастопољ на Криму.
Где? Где у Севастопољу?
Подморница.
Севастопољ.
Срећно.
Они ће доћи, Итане.
Хвала.
Шта је?
Шта? Може да понесе само једно.
Разумем. Грејс. Итане, у реду је.
То је био план. Имаш кључ. Мораш да идеш.
Грејс.
Ханте? Иди. Ханте? Иди! Ханте!
Не, не! Ханте!
Склони се!
Не. Не. Имам пулс. Хајде. Не дај се.
Овако је боље, зар не?
Лицем у право лице? Г. Китриџ.
Итан Хант каже да сте човек коме могу да верујем.
Стварно? Такође је рекао да ћете ми понудити избор.
Занимљиво. Прихватам.
Не можемо да побегнемо од прошлости.
Неки од нас су осуђени да је понављају.
Грејс можда верује да си је спасио од њене судбине,
али обојица знамо да си јој само купио време.
Али то је образац, зар не? Бреме с којим мораш да се носиш.
Што се више зближиш с неким,
утолико ти је теже одржати га у животу.
Хвала богу.
Нови дан доноси нови терет.
Кључ је само почетак.
Куда год да води, шта год да треба да се тамо стигне,
мораћеш да урадиш то сам.
Ако не успеш у својој мисији, Ентитет побеђује.
Габријел побеђује,
а свет ће платити највећу цену.
Ако неки члан твог тима буде ухваћен или убијен,
њихова жртва биће узалудна.
Стога пожури.
Нема много времена.
Свет не зна то, али они рачунају на тебе.
Срећно, Итане.
'WWW.МИДБ.МК' Превео: Бамбула.
Филмотека 'WWW.МИДБ.МК'