BERINGOVO MOŘE
58°31'00.8" s. š. 176°13'12.6" z. d.
29. ÚNORA V 12:01 HODIN ANADYRSKÉHO ČASU
Hlášení z mise.
Ponorka Ruské federace K599 Sevastopol.
Operace Podkova.
Den 74.
Testujeme samoučící obranný systém.
I nadále pracuje bezchybně.
Dalo by se říct,
že až zázračně.
Pod silnou vrstvou ledu nám pomáhá navigace výpočtem.
Jsme pět dní od domova.
Máme za sebou 25 000 námořních mil,
kdy Sevastopol záměrně plula poblíž loďstev všech zemí světa.
A dosud ji nikdo neodhalil.
Protiakustické utajení překonalo všechna očekávání.
Právě jsme dosáhli vrcholu umění
války.
Máme nejděsivější zbraň,
jakou člověk sestrojil.
A je zcela nemožné nás najít.
Kapitáne, zachytili jsme objekt, označení Semyon-83,
signál americké ponorky třídy Virginia.
Náměr 130 a blíží se.
Veliteli hlídky, obsadit bojové pozice.
Palubní důstojníku, poloha?
Hloubka 50 metrů, 72 metrů ode dna.
21 metrů od ledové vrstvy.
- Vzdálenost hlubinných vod? - Dva kilometry.
Šest minut k Aluetskému příkopu.
Detekční manévr. Kormidlo, 15 na levobok.
Držte kurz 100. Zvolna stoupejte na běžný výkon.
- Kapitán velí. - Kormidlo!
Měním kurz na 100.
Držíme kurz. 100.
Zbrojní důstojníku, dostřel?
Torpédový systém hlásí vzdálenost 15 000 metrů.
Pane, to nedává smysl. Máme silný signál.
Určitě musí být blíž.
Kapitáne, torpédový systém změnil vzdálenost na 10 000 metrů.
Tak rychle to nejde.
Data odpovídají, vzdálenost sedí.
Kormidlo plná vpravo, kurz 270.
Kurz 270, pane!
Otočíme se směrem do hlubinných vod.
Blíží se v náměru 160.
Přiblížení nula?
Je tam. Otáčí se za námi.
Vidí nás.
To není možné. Jsme neviditelní.
Prověřte sonar a naše torpédové systémy. Něco je špatně.
Pane, napouští torpédomety!
- Torpéda, slyšíte? Nabijte torpédomety. - Ano, pane.
- Kontrola! - Přední! Nabíjíme!
- Zadní! Nabíjíme! - Nabíjím!
Torpédomety nabité.
Má otevřené kryty!
Aktivujte torpédomety jedna až čtyři.
Torpédomet dva připravte na odpal.
Ano, pane. Připravujeme dvojku na odpal.
Kapitáne, provokuje nás.
Jen se snaží najít důvod, proč nás odpálit.
Vidím nepřátelské torpédo, náměr 200. Je 1 000 metrů od nás a zrychluje!
Kormidlo vlevo a plná vpřed, kavitace.
Je úplně vlevo! Plnou parou vpřed a kavitace!
- Protitorpédové střely! - Ano, kapitáne!
- Vystřelte dvojku. - Střílím dvojku!
Torpédo vypuštěno, motor běží.
Nepřátelské torpédo pořád míří k nám, 800 metrů!
Naše obrana selhala.
- Kormidlo plná vpravo! - Rozumím. Plná vpravo!
Zbývá 600 metrů!
Připravte nouzové vypuštění zátěžových nádrží.
400 metrů!
- Připravte kolizní alarm! - Zbývá 200 metrů!
- Tady kapitán, připravte se na náraz! - Náraz torpéda nepřítele za
pět, čtyři,
tři, dva,
jedna.
Náraz!
- Co se stalo? - Je pryč.
- Minulo nás? - Ne.
Zmizelo. Jako by tam nebylo.
Sonar? Kde je nepřátelské plavidlo?
Náměr 330. 4 000 metrů vpravo.
Naše torpédo drží kurz.
Zásah nepřátelské ponorky za
tři, dva, jedna.
Kde ji zasáhlo?
Kapitáne, ponorka nepřítele zmizela.
Je pryč, pane.
Tomu nerozumím.
Nikdy tam nebyla.
Naháněli jsme přízrak.
Byla tam. Naše systémy nelžou.
Ale dneska nám lhaly.
- Zbrojní, odstavte naše torpédo. - Ano, pane.
Odstavuju torpédo.
Opusťte bojové pozice.
Proto máme cvičení.
Někde musí být chyba.
Duch ve stroji.
- Vrátíme se domů. - Kapitáne!
Naše torpédo neodpovídá! Míří přímo na nás!
- Torpédo drží kurz, 400 metrů od nás! - Proboha.
Záložní systémy, sestřelte ho.
Torpédo stále drží kurz! Je 200 metrů od nás!
Stav nouze, vypusťte zátěžové nádrže! Spusťte kolizní alar...
Donáška jídla!
Haló?
Označení.
V klidu.
Označení.
India-Zulu-dva-pět-čtyři.
Bravo-Echo-jedenáct.
Ne, ještě ne.
Nejdřív se zeptej na bezpečnostní otázku.
Jasně. Pardon.
Naše přísaha?
Žijeme a zemřeme ve stínech.
Pro ty, kteří jsou nám drazí,
a pro ty, co nepoznáme.
Můžeš to položit na stůl.
Počkej.
Vítám tě v IMF.
Zvolil sis dobře.
Pane.
Dobrý večer, pane Hunte.
Už je to dávno.
Život je souhrnem našich voleb.
Minulosti neunikneme.
Před 30 lety jsme ti nabídli volbu.
Přidat se k IMF, nebo celý život ve vězení.
Díky tvému přirozenému talentu ti vláda odpustila.
Ale nikdy nezapomene.
Jako ty nezapomeneš na smrt,
která tě k nám před lety dovedla.
Chceme ti připomenout slib tvojí loajality.
V této misi je v sázce víc než kdy předtím.
Tvoje obvyklé vzpurné chování nebude tolerováno.
Pokud přijmeš, je zcela nutné poslouchat.
Naše vláda se snaží najít klíč.
Jeho význam a míra důležitosti
tě nemusí zajímat.
Ale měla by tě zajímat tvoje přítelkyně Ilsa Faustová.
HLEDANÁ 50 000 000 $
V Istanbulu zabila kurýra.
Domníváme se, že u sebe měl polovinu klíče, který hledáme.
Nevíme, proč se rozhodla do této záležitosti zaplést.
Ani kde se nachází.
Ale víme, že na ni naše vláda vypsala odměnu.
Takže nájemní lovci jí půjdou po krku.
Nikdy své cíle nezajmou živé.
A vzácně v jednom kuse.
Domníváme se, že se ji vydali hledat do arabské pouště Pustá končina.
Najdi nájemné lovce lidí a možná najdeš i ji.
Tvojí misí, pokud ji přijmeš,
je získat ten klíč a doručit nám ho.
Co se poté stane s Ilsou, je čistě na tobě.
Jako vždy, pokud bys byl ty nebo členové týmu chyceni nebo zabiti,
popře ministr, že by o vaší činnosti něco věděl.
Tento vzkaz se za pět vteřin sám zničí.
Hodně štěstí, Ethane.
ARABSKÁ POUŠŤ POBLÍŽ HRANICE JEMENU
Tak pojď.
Ethan.
S čím máme tu čest?
Tato Entita má několik různých osobností. Chová se jako počítačový virus...
BRÍFINK ZPRAVODAJSKÝCH SLUŽEB WASHINGTON D. C.
...pak jako červ nebo botnet.
Zkreslí všechny digitální informace, se kterými přijde do styku.
A pak se ničemu, co je digitálně pořízené, přenesené či uložené, nedá věřit.
Na začátku se soustředila hlavně na zpravodajství a sociální sítě,
což nás netrápilo, protože často pomáhala našim cílům.
Ale před půl rokem
zaútočila na ředitelství zpravodajských služeb Saúdské Arábie.
Pohltila jejich přísně tajnou umělou inteligenci
a pak se vytratila v cloudu.
Počet útoků přes noc narostl 10 000x.
Rostl exponenciálně.
Vypadá to, že Entita je nyní schopna
vnímání.
Chcete říct, že má svoji vlastní mysl?
Jen za poslední tři týdny
se jí podařilo proniknout do satelitní telekomunikace, centrální banky,
naší burzy a energetické sítě.
Do letecké správy, NASA a několika úřadů vojenských sil.
Nejsme jediní. Napadla i Světovou a Evropskou centrální banku.
Získala přístup do obranných, finančních a infrastrukturních systémů
Ruska, Indie, Izraele, Australasie a celé Evropy.
A co přesně s těmi systémy udělala?
Vůbec nic.
Nic?
Přišla a odešla.
Nechala otisky tam, kde je šlo snadno najít,
a předala nám jasnou zprávu.
„Já se vrátím.“
Ať už je jejím cílem cokoli, nezvládneme ji zastavit.
Celou svoji kapacitu nyní soustředí na jediný cíl.
Světovou zpravodajskou síť.
Na naši pravdu, jak ji známe.
Celá zpravodajská komunita se snaží rychle vytvořit fyzický archiv
našich podložených informací.
Dříve než naše nejstřeženější data získá a zničí je.
Což je jen otázkou času.
Entita bude vědět,
jak prolomit silné stránky systému. A využije našich slabostí.
Promění naše spojence v nepřátele.
A nepřátele v agresory.
Tak odpojte naše zpravodajské služby.
Odstřihněte je od vnějšího světa.
To už se stalo.
Ale naše servery musí udržovat lidé.
Lidé jsou nejslabším článkem bezpečnostního systému.
Zvlášť když je proti nim bezbožný, svobodný, amorální nepřítel.
Který doteď trpělivě poslouchal, sledoval a četl.
Shromažďuje naše největší tajemství. Už roky.
Umí učarovat, uplatit, ukrást. Umí být, kýmkoli chce.
Umí nás zmanipulovat, když chce, a to díky naší závislosti
na pečlivě vytvořené digitální realitě.
Nepřítel, který je všude.
A nikde.
A nemá centrum.
Takže vy mi tady říkáte,
že ani nejlepší zpravodajský a taktický aparát na planetě
nezvládne tuhle věc zlikvidovat?
Nechceme ji zlikvidovat, pane.
Chceme ji ovládnout.
Jak to uděláme, pane Kittridgi?
Agenti CIA v Kremlu nás informovali,
že Rusové nasadili většinou kapacit zpravodajských služeb,
aby získali tento klíč ve tvaru kříže.
- A co odemyká? - To nevíme jistě.
Ale Rusové se domnívají, že jim pomůže
deaktivovat naši záhadnou Entitu.
Anebo lépe.
Získat nad ní kontrolu. Ovládnout ji.
Vy tomu věříte, Kittridgi?
Podstatnější je, že tomu věří zbytek světa.
Japonsko, Indie, Německo a Británie. Ale nikdo
včetně našich nejbližších spojenců se nám o tom ani slovem nezmínil.
Což naznačuje, že celý svět
se snaží získat obě poloviny klíče.
Žádná země na světě nemá v úmyslu tu věc zlikvidovat, pane.
Chtějí z ní udělat zbraň.
A následně díky tomu získat dominantní pozici nad celým světem.
Víme, kde ten klíč najít?
Víme o jednom kupci, který bude během následujících
72 hodin cestovat přes Blízký východ.
Domníváme se, že už získal jednu polovinu.
Domníváte se.
V tuto chvíli nevíme, jestli to není padělek.
A jak to ověříte?
Pravost jedné poloviny klíče se dá ověřit pouze jeho druhou polovinou,
tedy protějškem, chcete-li.
- Zřejmě je to nějaká ochrana. - Kde najdeme protějšek?
Podle našich informací měla u sebe druhou část klíče
tato žena.
Kdo to je?
Ilsa Faustová.
Byla v britské rozvědce.
- A kde je teď? - Je mrtvá, pane.
Byla... Promiňte.
...zabita žoldáky, kteří lovili za odměnu.
Kdo tu odměnu nabídl?
Vzhledem k její práci nejspíš kdokoli.
Takže kdokoli může mít její část klíče?
Ne, kdokoli ne.
Někoho jsem za ní poslal.
Jediného muže, kterému by svoji polovinu klíče svěřila.
A získal ho, Kittridgi?
To v tuto chvíli nevím, pane. Odmítl se hlásit.
Odmítl?
Co to je za chlapa?
To je tajné.
A já jsem ředitel zpravodajských služeb.
- Prozradíte mi, o čem bych neměl vědět? - O IMF.
- Pane Kittridgi. - Světová banka?
Mezinárodní měnový fond.
- Pane Kittridgi? - Myslím tu druhou IMF. Naši.
A to je která?
Jednotka nebezpečných misí.
- To má být vtip? - Bohužel ne.
A co konkrétně dělají?
To, co název napovídá. Mise, které nezvládneme my.
Kdo jim velí?
Nepřijímají rozkazy v tradičním smyslu slova, prostě jen...
necháme vzkaz.
Necháte vzkaz.
Pane Kittridgi.
IMF operuje mimo komunitu a zodpovídá se přímo prezidentovi.
Tak si to ujasněme.
Když se objeví mise, kterou nezvládnete,
„necháte vzkaz“ nějakému muži
a doufáte, že to zvládne.
Je to tak?
Ano. Pokud misi přijme.
Co to je sakra za tým, když může nepřijímat rozkazy?
IMF byla takhle vytvořena,
aby nedošlo k nevyžádaným konsekvencím.
Pokud nemůžou zaručit zdárný průběh mise,
mají možnost odmítnout.
Já to chápu.
Jsi naštvaný.
Vůbec ne, Kittridgi.
Chtěl jsi, abych poslouchal.
A já tě poslouchám.
Dobrá.
Vypsal jsem odměnu na Ilsu.
A řekl jsem ti, kde ji najdeš.
Nechtěl jsem, aby ukradla klíč. To udělala z důvodů, které neznám.
Ale tak to chodí. Nebo ne?
Dostaneš ji z maléru a ona se do něj zase dostane.
Počkej! Ilso!
Ilso, počkej! To jsem já!
To jsem já.
Je to dobrý.
Poslouchej mě! Jsi mrtvá! Zůstaň mrtvá!
Ethane, počkej!
Nebudu se ti omlouvat, Hunte.
Využít tě je moje práce.
A tvoje práce je být k užitku.
Dokončil jsi svoji misi, nebo ne?
Ať je ta druhá polovina kdekoli,
ať ten klíč odemyká cokoli,
já ji najdu.
A potom co?
Nikdo by neměl mít nad Entitou kontrolu.
Chci ji zlikvidovat.
Ethane.
Další světová válka nebude studená,
bude to válka plná střelby a balistických raket
o ekosystém, který se rychle zmenšuje.
O poslední a docházející energetické zdroje,
pitnou vodu a dýchatelný vzduch!
Kdokoli ovládne Entitu, ovládne pravdu.
Náš koncept dobra a zla
může být redefinován na několik dalších století!
Slyšíš vůbec, co říkáš?
Dny, kdy jsi bojoval pro takzvané „vyšší dobro“,
skončily.
Musíš si vybrat stranu.
Jsem na stejné straně jako vždycky.
Nepleť se mi do cesty.
To nemůžu.
Budeme po tobě pátrat. Celý svět po tobě bude pátrat.
Ať to dopadne jakkoli, za tuhle svoji misi
zaplatíš opravdu hodně.
Když to nevezmu, brzy budeme mít společnost.
Haló?
Ředitele Denlingera, prosím.
Ředitel je nyní zaneprázdněn, jak vám mohu pomoci?
- S kým tedy mluvím? - Ředitel CIA Eugene Kittridge.
- Označení? - „Basovka“. Všechno malé, dohromady.
- Pane, zřejmě jste v nebezpečí. - Vážně?
Váš pobočník byl před pár minutami nalezen doma v bezvědomí.
Zřejmě ho zdrogovali.
Rozumím.
Myslím, že ne, pane.
Podle ochranky vstoupil do této budovy před patnácti minutami.
Ano, rozumím, děkuji.
Můžete svobodně mluvit?
- Ne. Děkuji. - Bezpečnostní tým je na cestě.
Pokud jste v nebezpečí, zavěste, než napočítám do pěti.
Jedna, dvě...
Jak přesně se odsud plánuješ dostat?
No jistě.
MISSION: IMPOSSIBLE ODPLATA PRVNÍ ČÁST
LETECKÁ ZÁKLADNA AL DHAFRA SPOJENÉ ARABSKÉ EMIRÁTY
Poslouchejte.
Americký agent se záští vůči své zemi
utekl a selhal při misi.
Jeho cíle jsou hrozbou pro naše národní zájmy
a musí být za každou cenu zneškodněn.
Vše, co bude mít u sebe, je nesmírně důležité
a nesmí být zničeno.
Samotný muž je postradatelný.
Ale nesmíte ho podceňovat.
Ovládá infiltraci, podvody, sabotáž i psychologii.
Při tomto zákroku, dámy a pánové,
ho vnímejme jako měňavé vtělení chaosu, co čte myšlenky.
Takže pro vaši bezpečnost a bezpečnost všech okolo berte v úvahu,
že bude vyřízený,
jen když mu bodnete dřevěný kůl přímo do srdce.
Tohle není cvičení.
Vědomý samoučící
pravdu požírající parazit,
co řádí v kyberprostoru.
Dřív nebo později se to muselo stát.
Dvě poloviny toho klíče
můžou být přímou cestou k ovládnutí Entity.
Takže všechny vlády na světě by nás kvůli tomu klíči zabily.
Včetně té naší.
Přesně tak.
Zadali nám neschválenou misi,
která se zvrtla dřív, než začala.
A tudíž tahle konverzace je v podstatě vlastizrada.
No, my tomu říkáme pondělí.
Jaký je plán?
Kupec dorazí letem 746 z Amsterdamu a během půlhodinového přestupu
plánuje koupit tuhle polovinu klíče.
A z toho vyplývá, že kupec bude mít u sebe
druhou část klíče.
Jen s ní můžeme ověřit naši polovinu.
Ale jak identifikujeme kupce?
Geigerův čítač
zachytí radiační stopu dračího vejce,
které je v kupcově klíči.
A moje brýle s rozšířenou realitou
nás k němu dovedou.
Tohle je chytré.
Takže stačí najít kupce, vybrat mu kapsy a je hotovo.
- Ne. - Ne. No jasně.
Kompletní klíč je nám k ničemu, když nevíme, co odemyká.
Takže máš v plánu prodat kupci naši polovinu klíče.
A my zatím zjistíme, na jaký let přestupuje,
a koupíme ti letenku.
Pak můžeš ten klíč následovat kamkoli.
A doufáš, že míří za někým, kdo ví, co odemyká.
Přesně tak.
Najít kompletní klíč
je jenom začátek.
Pro záchranu světa musíme zjistit, co odemyká.
Ten chlap... Znáte ho?
Osobně ne.
Ale je to osobní.
- Co to je? - Co?
Bezpečnostní upozornění. Podezřelá taška směr Benátky.
Ne, už nic. Asi falešný poplach.
Ochránce? Snap Shot. Už ho máte?
Snap Shote, Ochránce. Vidím ho.
Terminál B, východ 15, míří na jih.
- Ale jo. - To fakt ne.
Ethane, vysvětlíš našemu drahému Správci sítě,
že mám stejné schopnosti napsat kód jako on?
Bez komentáře.
Takže si myslíš, že tady Phineas Phreak s prstem v nose vymyslí, jak zabít Entitu,
a já mu budu přidržovat pájku?
- Nejspíš jo. - Určitě jo.
Uhněte!
Řekněte mi, kde je!
- Kde je? - Modrý oblek. Přímo před vámi.
- To není on. - Je to on.
- Říkám vám, že to není on. - A já vám říkám,
že rozpoznávání obličejů...
Jak jsi to udělal?
Před Phineasem Phreakem neutečeš.
- Našel jsem ho! - Kde je?
Terminál E, východ 5.
Bože můj, to je na druhé straně letiště.
Ethane, míří k Terminálu E. Tahle část letiště je celá tvoje.
- Díky, Luthere. Už vidím kupce. - Mám ho.
Jmenuje se Otto Von Bork. Občan Švýcarska.
Poletí do Benátek. Za třicet minut letem 1031.
Benji, dostaň mě do toho letadla.
Jo. Let 1031, Benátky. Chvilku.
Ethane, co se stalo?
- Obrala ho. - Cože? Kdo koho obral?
Ta žena ho okradla. Prověř ji. Řekni mi, co je zač.
1031 BENÁTKY
Luthere, ztlum nás.
- Co je? - Ta taška míří na let 1031.
Taška?
To bezpečnostní upozornění. Před pár minutama.
- A co s ním? - Míří na let 1031.
Do Benátek. Let toho kupce. A Ethanův let!
Luthere, slyšíš mě? Co je zač?
Co když to nebyl falešný poplach?
Co když někdo pašuje do toho letadla bombu?
Co když nás o tom chce Entita přesvědčit? Aby Ethan nenastoupil?
- Luthere, co se děje? - Řekneme mu to?
- Ne. - Lidi, slyšíte?
Běž ji najít. Navedu tě. Běž.
Luthere, tak co je? Děje se něco?
Nic vážného. Zařídíme to.
Mám ji.
Posílám info o té ženě. Teď.
Krádež šperků / Podvod / Vydírání / Loupež
Ať je to kdokoli, špionka není.
Je to zlodějka.
Nevím, kam jdu, Luthere!
Benji, po levé straně uvidíš dveře.
Odemykám ti je.
ZABEZPEČENÝ PROSTOR
Taška je na pásu 01833.
Míří k severozápadnímu rohu třídírny.
Rozumím!
Čau.
Ahoj.
Už chápu.
Jen sis mě s někým spletl.
Ale nemám zájem.
Dej mi šanci.
Budu křičet.
Klidně křič.
Co po mně chceš?
Ten klíč,
cos tomu chlapovi vzala z kapsy,
je k ničemu
bez tohohle.
Ale dohromady
mají cenu čtyř milionů v kryptoměně, kterou měl ten chlap na flešce.
O tom vůbec nic nevím.
Tak proč jsi ho měla v kapse?
Co jsi zač?
Pracuješ s někým?
Nikdy. Vždycky dělám sama.
Dneska máš parťáka. Ten chlap, kterého jsi okradla,
musí dokončit transakci a odletět s oběma klíči,
aniž by věděl, žes ho okradla, a než nastoupí do letadla za...
- Sedm minut. - Sedm minut.
Očividně umíš kapsy šikovně vybrat.
Ale dokážeš je nenápadně i plnit?
Ty si myslíš, že mu ho vrátím?
Vím, že to uděláš.
Jsi zlodějka. Chceš svoje prachy. A já ti je můžu dát.
Tak co? Ber, nebo neber.
Dobře.
Jaký máš plán?
Pevně doufám, že víš, co děláš.
Až po tobě.
Tohle nepotřebuju.
Nekouřím.
Je tvůj. Nech si ho na památku.
Ethane, slitina v klíči, který ukradla tomu kupci, nesedí.
- Je to padělek. - To jsem přesně čekal.
Ale náš cíl to nijak nemění. Musí odletět s oběma klíči.
Naviguj mě, Luthere! Kam přesně mám jít?
Seběhni schody, u kterých jsi.
Dole najdeš tu tašku.
Dobře. Jsem tady.
To je on.
Přímo před vámi.
Klídek. Pardon. S někým jsme si vás spletli.
Dává nám falešné stopy.
Slyšíte mě? Rozdělte se! Po dvou.
Ethane, američtí přátelé nás prokoukli.
Prohledávají ve dvojicích celé letiště. Dávej si pozor.
Jak ti mám říkat?
Co třeba Grace? A ty jsi?
Poslouchej, Grace.
Měla bys vědět, že tu máme konkurenci. Když ti řeknu běž, poběžíš.
Poběžím?
Tohle mě začíná bavit.
Benji, našel jsi tu tašku?
Už ji mám!
Je tu zařízení ve tvaru válce. Zkusím ho vyndat.
Jak jsme na tom?
Ethane, kupec je v letištní hale nad vámi. Nad eskalátorem.
Všechny jednotky se k vám přibližujou. Za chvíli budou všude kolem vás.
Ať je to cokoli, právě jsem to spustil.
Zjevně máme pět minut.
- A zjevně je to atomovka. - Jak velká?
Dost, aby zajímala všechny na letišti.
- Zvládneš ji odpojit? - Nemám s sebou nářadí!
- Najdi si ho. - A kde asi najdu...
Už mám běžet?
Ještě ne.
- Benji, jak jsi na tom s tou bombou? - No tak, no tak.
Už to mám!
Je to válcovitá šifra a má osm kotoučů.
Na každém je asi čtrnáct písmen.
Jedna a půl miliardy možných kombinací.
Přibližně.
Proboha.
Co je?
Ta kola vytvořila zprávu.
Ty jsi Dunn.
Cože? „Done“ jako mrtvý?
Ne, Luthere. Ne D-O-N-E.
Ale D-U-N-N.
Moje příjmení.
Ví, jak se jmenuju.
Počkej, na displeji je zpráva.
„Mluvím, ač nemám ústa. Létám prostorem bez křídel. Co jsem zač?“
Dostals mě. Co?
Je to hádanka. Tahle věc je asi aktivovaná hlasem.
Mám tu odpověď říct.
„Létám prostorem.“
Ozvěna!
Dobrý, mám to!
Tak jo, nová zpráva.
„Obáváš se smrti?“
- Co je tohle za hádanku? - Není to hádanka.
Je to psychometrický test.
Čím víc otázek zodpovíš, tím víc se o tobě dozví.
„Obáváš se smrti?“ Ne!
- Vyšlo to? - Lhal jsem. Ví to.
Tak řekni pravdu. Dělej.
„Obáváš se smrti?“ Jo! A kdo ne?
Tak jo. „Co se pořád blíží a nikdy nepřijde?“
Počkej, to asi vím.
Čas běží, Luthere.
- Hádanky mi nejdou, co chceš slyšet? - Dochází nám čas!
Tamhle je.
To je až moc snadné.
Promiň, že tě ruším, Ethane.
Ale nenapadá tě, co se pořád blíží
a nikdy nepřijde?
Co se pořád blíží a nikdy nepřijde?
Zítřek.
Co?
Pořád se blíží a nikdy nepřijde. Zítřek!
- Jasně, zítřek. - Zítřek.
Zítřek, zítřek!
Jo! Fajn, další otázka.
Dej mi ty věci.
- Budu tě hlídat. - Nevěříš mi?
Luthere, co se děje?
Nemusíš se obávat, všechno máme pod kontrolou.
Fajn, další otázka. „Kdo nebo co je pro tebe nejdůležitější?“
Řekni to.
- Ale když mu to... - Nemáš na výběr, dělej!
Kamarádi.
Svině.
- On je... - Ano, je.
Dej mi peníze a ten klíč.
Tak jo. „Co se zvětšuje, čím víc ubíráš?“
- Díra. - Díra! Paráda.
Zbývá jedno kolo, a žádná otázka.
Jak jí mám odpovědět, když mi nedává otázky?
To bude poslední zkouška.
Mám 45 vteřin!
Co uděláme?
Přemýšlím. Ani hnout.
Luthere, jsem obklíčený. Musím vypadnout. Kudy mám jít?
Máme tu větší problém, Ethane.
Možná se odsud nakonec nedostane nikdo.
Co?
Mezi kuframa je bomba. Atomová bomba.
Ta otázka byla součástí kódu k deaktivaci.
Stop, stop, stop! Proč jste mi to neřekli?
Měl jsi dost práce, nechtěli jsme tě rušit.
Poslouchej. Atomová bomba je něco, s čím mě máš rušit. A okamžitě.
- Kolik času? - Dvacet vteřin.
Dvacet vteřin?
Pracuju na poslední hádance. Patnáct vteřin!
V klidu, v klidu. Co máš dělat?
Než ti to vysvětlím, všichni budeme mrtví!
No tak, Benji.
Proč vždycky skončíme v takové situaci?
Deset vteřin.
Devět. Osm.
Sedm. Šest. Pět. HODNĚ ŠTĚSTH
HODNĚ ŠTĚSTÍ
Bože můj.
Co tam je?
- Je prázdná. - Jak to myslíš, „prázdná“?
Nic tam není.
Vzala mi klíč.
- Jaký? - Náš klíč.
- Co? - Najdi ji.
Už ji mám. Míří k terminálu E.
- To snad ne. - Co je?
Luthere, Benji, konec. Zmizte!
- Kde se potkáme? - Nikde!
Tahle mise je ukončena. Padejte pryč.
Hunte! Okamžitě stůj!
Vidíš ho? Kam zmizel?
Promiňte! Pardon!
ŘÍM
- Uhněte! - Z cesty!
Někde tady musí být!
Proboha živého!
Tady máme krátkovlnné rádio.
Magnetický záznam zvuku, monitory s katodovou trubicí.
Žádné jedničky a nuly.
Plně analogové, zabezpečené offline centrum,
odstřižené od digitální Entity.
Odkud chytáme ten signál?
Satelit CORONA ze Studené války.
- Nevěděl jsem, že je pořád používáme. - Nepoužíváme.
Dvacet let je má Národní meteorologická služba.
Tohle je poslední, který je funkční.
Pomůže nám to najít vašeho muže z IMF?
To není možné, pane.
Ale sledujeme díky němu tuhle ženu.
Viděli ji s naším mužem na letišti v Abú Dhabí.
Co je zač?
A kam zmizela?
Jste tu, neboť italská policie dostala anonymní tip
s popisem ženy vašeho vzhledu,
která měla dorazit odpoledním letem z Abú Dhabí.
Tato žena měla u sebe hned několik pasů.
Tuhle hledají kvůli podvodu v Petrohradě.
Krádež šperků v Antverpách, krádež uměleckého díla v Monaku,
korupce v Miláně, vydírání v Bombaji.
Ale tohle mám nejradši:
odpor při zatýkání v Riu.
Vede mě to k úvaze.
Která z těch žen jste vy?
V životě jsem je neviděla.
Měla jste je v tašce.
A v každém z nich je vaše fotka.
- Můžu ji vidět? - Prosím.
Ta podoba je úžasná.
Ale nejsem to já.
Jak vám opakuju,
jsem učitelka z Brightonu. Jsem tu na sabatiklu.
Ať jste provedla cokoliv,
očividně máte velmi mocné nepřátele.
Dobře.
Přišel její právník.
Můj právník?
Smírčí soudce Spezzi.
Pardon, kdo jste?
Interpol.
Přišel jsem kvůli zatčené ženě z Abú Dhabí.
Musím zaevidovat předměty, které u sebe měla při zatčení.
Můžete mi ukázat průkaz, prosím?
Kde je zbytek?
Ujišťuju vás, že je to všechno.
- Vaše jméno? - Odletěla z Abú Dhabí s jistým klíčem.
Žádný neměla.
Byl to neobyčejný klíč.
Dal by se zaměnit za přívěsek.
Možná by vás lákalo dát ho na řetízku
kolem krku Amelii.
Amelii?
Vaší ženě.
Matce vaší drahé dcery Sereny.
Vy nejste z Interpolu.
Když budu chtít, tak ano.
Můžu být čímkoli a vím všechno.
Vím, že byste si kradené zboží nepřivlastnil poprvé.
Náramek od Cartiera.
Byl jste mimo podezření. Ale oba víme, že jste ho dal své milence Valerii.
21. srpna. Slavila 29 let.
Co jste zač?
Budu vás muset prohledat.
Pro jistotu.
Vaše sekretářka už s námi není.
Děkuji, strážníci.
Prosím.
Počkejte venku. Děkuji.
Ty...
Tos byl ty.
Dal jsem jim tip. Neřekl jsem jim o tvé pestré minulosti.
Za to si můžeš sama.
Před zatčením jsi dala klíč do kapsy jinému cestujícímu.
Dohodli jste se, že se potkáte později.
Pravda je, že ten muž vůbec netuší, že sis u něj ten klíč schovala.
Nevědomý kurýr. A perfektní komplic.
Řekl bych, že muž ve středním věku?
Který celý život čeká, až si ho všimne žena jako ty.
Sirotek.
Velmi inteligentní. Přirozeně důvtipná.
Dospívání v chudobě v tobě vzbudilo touhu po luxusu.
Který patřil jiným.
Někdo si tě všiml a pomohl ti zdokonalit tvoje schopnosti.
Daly ti život, který sis myslela, že chceš.
Šaty na míru, skvělé jídlo, luxusní hotely.
Vždycky jsi byla o krok napřed před zákonem.
Až doteď.
Chceš dámě vyčítat, že se živí nepoctivou prací?
Neměla jsi tušení, co kradeš. Jinak bys to nikdy neukradla.
Víš co?
Dostaň mě odsud pryč a dovedu tě k tomu klíči.
Mám lepší nápad.
Řekneš mi úplně všechno,
a potom tě odsud možná dostanu.
Začni tím, kdo tě najal.
Ale nelži mi, protože to poznám.
Netuším, kdo mě najal.
Kontakt s klientem byl téměř výhradně elektronický.
- E-mail? - Zprávy.
- Šifrované? - No jasně.
- Téměř. - Cože?
Říkala jsi, že kontakt byl téměř výhradně elektronický.
Jednou jsem si něco vyzvedla v kavárně v Lucemburku.
- Obálku. - Co v ní bylo?
Letenka do Abú Dhabí.
A...
fotka. Tvoje.
Mým úkolem bylo najít tě na letišti.
Sledoval jsi můj cíl.
Měl mít klíč a čtyři miliony v kryptoměně.
Jo, a ta fleška je k ničemu. Byla prázdná.
Teď dostanu zaplaceno, jen když doručím tvoji polovinu klíče.
Podle instrukcí jsi ji měla doručit do...
Do Benátek.
Párty v Dóžecím paláci. Zítra. O půlnoci.
Ty někoho čekáš?
Tvoje přátele z letiště. Před chvílí jsem je viděla na chodbě.
Mohla jsi to říct trochu dřív.
Sháněli tebe. Ne mě.
Pervertito!
Ne, Grace.
Ne, ne, ne.
Je to moje klientka.
Grace.
Ne, ne.
Ne, ne! Pozor! Uhněte!
Pardon!
Jak to parkuješ?
Grace, musíš zastavit!
Grace.
Zastav. Poslouchej! Snažím se ti pomoct! Grace!
Přiveďte mi ji.
Jsi v pohodě? Ne, ne! Všechno je v pořádku!
Dej mi ruku.
Pomalu. V pohodě.
Pomalu.
Nezlomila sis něco? Není ti nic?
Hunte!
Je konec.
Pusť tu holku.
A nandej si pouta.
Tak dělej. Nasaď si je. Dělej!
Neboj se, ten tě nezastřelí.
Položte zbraně na zem!
Speciální jednotka. Je podezřelý z terorismu.
Sakra, Degasi, odveď ty ženské pryč!
Hunte, poslouchej mě.
Pusť ji a nasaď si pouta.
Odhoďte zbraně, hned!
- Máme to pod kontrolou! - V pořádku! Hlavně klid!
Všichni k zemi! K zemi!
- K zemi! - Kryjte se!
- Budeš řídit. - Cože?
Ne, ne, ne!
Jeď, jeď. Šlápni na plyn. Jeď, jeď, jeď!
Jeď, jeď, jeď!
Nastup!
Dobrý. Hlavně jeď dál.
Nezastavuj.
Je tam auto.
Dobrý, dej nohu na brzdu a nastartujeme.
Počkej, počkej!
- Co to děláš? - Končím. Už nechci řídit.
Jdou po nás.
Jo, přesně! Takže řídíš. Zvedej se.
Co je to za ženskou?
Nemám tušení.
- Jsi v pohodě? - To budu, až tohle skončí!
Sakra!
V pohodě, v pohodě.
- Je tady někdo, kdo po nás nejde? - Potřebujeme jiné auto.
Skútry! Sakra.
Co to děláme?
ZÁCHRANNÉ AUTO
Hledám nové auto.
Aha.
- Dej mi chvilku. - Jo.
- Díky. Dobrý? - Jo.
- Můžeme? - Já jo.
- Ty bláho. Jo. - V pohodě?
Hele, já... Omlouvám se. To je...
- To je dobrý. - To auto, jak je...
V pohodě.
Je jinak seřízené, chvíli mi...
- Jedeme. - ...trvá...
Systém rozpoznávání obličejů v silničních kamerách tu ženu zachytil.
Jede ve žlutém Fiatu 500.
Jednotky ji sledujou.
A mám tě.
Asi jsme je setřásli.
Musíme...
Z cesty, z cesty!
Dítě, dítě, dítě!
Jak to?
Ne, ne.
Jeď, jeď, jeď!
Jeď rovně.
- Sundej nohu z toho plynu! - Hoříme!
To jsou gumy. Prostě jeď rovně.
- Počkej. - Proč se točíme?
Dobrý, dobrý!
Už dobrý, už dobrý!
- Doprava. Sem. - No tak!
Teď doprava, dělej!
- Kdo řídí? - Ty řídíš!
Jeď, jeď, jeď. Pořád rovně.
Jeď, jeď, jeď.
Jeď pořád rovně.
Nebo vlevo. Jeď, jeď, jeď. Jedeš skvěle.
Poldové, je jich hodně!
Chyť volant!
Brzda, brzda, brzda.
Ber volant!
Rovně?
- Vpravo, vpravo! - Jasně!
- Kudy teď? - Vlevo, vlevo.
Dobrý, dobrý!
To je člověk.
- Pozor, auto. - Vidím ho.
Jedem.
Drž se!
- Co to vyvádíš? Kam jedeme? - Já nevím!
Brzdi, brzdi, brzdi!
Nezlob se.
Grace? Grace!
Dělej, dělej.
Ethane!
Tak dělej!
Tak jo. Víme, že Grace má polovinu klíče.
A že dneska o půlnoci bude v Dóžecím paláci.
A teď máme dobrou představu, kdo tam na ni bude čekat.
Večírek nepořádá nikdo jiný
než naše oblíbená prodejkyně zbraní známá na černém trhu. Alana Mitsopolisová.
Bílá vdova.
Ví vůbec, kdo opravdu jsi, nebo si pořád myslí,
že jsi notoricky známý masový vrah John Lark?
No a nejsem?
Nevypsala na tebe v Paříži odměnu?
Ano, vypsala. Ona a Ethan... Nějak to vyřešili.
Nikdy jsi mi neřekl jak.
Můžeme pokračovat, prosím?
Jasně.
I když dneska večer získáme kompletní klíč,
pořád nevíme, co odemyká. Potřebujeme někoho, kdo to ví.
Otázkou je, kde začít hledat.
Asi tušíme, že ta bomba nepřišla na letiště sama.
Někdo ji tam přinesl.
A ten někdo pracuje pro Entitu.
Tohle je všechno, co jsem získal z bezpečnostních kamer na letišti.
Chvíli nato se celý systém zbláznil.
A tohle jsou záběry z tvých brýlí.
Projel jsem rozpoznáváním obličejů všechny na letišti.
Všiml sis něčeho?
Je jako duch.
Duchové nemají odraz.
Jediný člověk na letišti, co nemá identitu.
Jediný muž, kterého na letišti nikde nenajdeš.
Kromě toho odrazu.
Vymazává ho.
V reálném čase.
Entita.
Ochraňuje ho.
Tys ho viděl, že jo?
Nebyl jsem si jistý.
A kdo to je?
Myslel jsem si,
že už dávno zemřel.
V jiném životě.
Ještě před IMF.
Ještě než mi nabídli volbu.
V podstatě se dá říct,
že díky němu jsem tím, kým jsem.
Má nějaké jméno?
Říká si Gabriel.
Ty ho znáš.
Není možné ho znát.
Neexistuje o něm žádný záznam.
Entita to zařídila.
Je to temný mesiáš.
Posel vybraný Entitou.
Vidí smrt
jako dar, který chce sdílet se zbytkem světa.
Odkud to víš?
Pořád mám několik přátel u MI6.
Přátel, co mají strach, že britská vláda skutečně získá moc nad Entitou.
Ale když se jí v tom pokusí zabránit, půjde o vlastizradu.
A protože jsi odepsaná, tvoji přátelé tě požádali o pomoc.
Vědí, že Gabriel slouží Entitě.
Věděli, že se chystá v Istanbulu vyzvednout polovinu křížového klíče.
Takže jsem ho předběhla.
Když na tebe Kittridge vypsal odměnu,
schovala ses v poušti.
Ale nájemní lovci lidí tě přesto našli.
Ano.
A neřekli ti tvoji kámoši, co ten klíč odemyká?
Podle MI6 je to klíč ke zdrojovému kódu Entity.
Zdrojový kód.
Kdys mi to chtěla říct?
Říkám ti to teď.
Tvoji kámoši z MI6... Jak se s tebou spojili?
- Mluvila jsi s nimi? Tváří v tvář? - Jsem odepsaná.
Nemohli riskovat osobní setkání. Celá komunikace...
Byla elektronická. Digitální.
Nevíme jistě, že to byla Entita.
Nevíme jistě, že nebyla.
Nic nesmíme považovat za reálné, kromě téhle konverzace.
Neměli byste tu být.
- Ethane... - Ne. Neznáš Gabriela. Já ano.
Neužívá si zabíjení.
Užívá si utrpení.
Ví, že nejlepší cesta, jak mě dostat,
je skrze vás všechny.
Jestli mě zná Gabriel...
Zná tě Entita.
Z nějakého důvodu mě tu chce.
A má důvod, proč tu chce i vás. Chce vás to tady.
„Kdo nebo co je pro tebe nejdůležitější?“
Musíte jít. Všichni musíte jít.
- Co když přesně tohle chce? - Stejně jako na tom letišti.
Co když chce, abys šel večer na tu párty sám?
Tak půjdu. Nebudu se muset bát o vás všechny.
Přesně kvůli tomuhle jsem ti to nechtěla říct.
Ethane, hraješ šachy s algoritmem ve čtyřech dimenzích.
Entita ví, co jsme zač.
Kamkoli se hneme, nejspíš už to promyslela.
Cokoli uděláme, musíme předpokládat, že s tím předem počítá!
Jestli ji chceš porazit, musíš myslet jako ona.
Chladně, logicky a bez emocí.
Jestli ten klíč skutečně vede k moci nad Entitou,
Gabriel je poslední člověk na Zemi, který by ho měl mít.
Má pravdu, Ethane.
Gabriel ho nesmí získat.
Naše životy nejsou důležitější než tahle mise.
To nepřijímám.
V Benátkách jsem poprvé.
Já taky.
Můžu ti koupit drink?
Na někoho čekám.
Já taky.
Můžeme počkat spolu. Jsem Gabriel.
Když to říkáš.
Ty jsi Grace.
Nemám ho tu s sebou.
To bych ani nečekal.
Ale nejsem tady kvůli klíči.
- Co chceš? - Zatímco čekáme, povím ti jeden příběh.
Ty rozhodně nejsi člověk, se kterým se mám setkat.
Je to tvůj příběh, Grace.
A vím, jak skončí.
Nech se pozvat na drink a možná ho změníme.
Zajdeme na párty.
Promiňte, pane.
Pojďte prosím za mnou.
Především musíš pochopit, že nejsi jediná.
Je to 30 let.
Jmenovala se Marie.
První, co uvěřila našemu společnému příteli.
Všechny měly to, co ho láká.
Byly v situaci, kterou nezvládly. Nebo jim to tak řekl.
Zní ti to povědomě?
Co se Marii stalo?
To, co se stane všem, které využije.
A každému, kdo se dotkne toho klíče.
Nesejde mu na tom, jestli někdo zemře.
Záleží mu jen na jeho vlastním cíli.
A ten, kdo mu v tuhle chvíli stojí v cestě, jsi ty.
- Proč bych ti měla věřit? - Neměla bys.
Vstoupila jsi do světa lží, Grace.
Nikdo ti neříká pravdu.
Vzpomeň si na to, až ti slíbí, že tě ochrání.
Grace.
Už je to dávno, Ethane.
Měl jsi mě zabít, když jsi měl šanci.
Dobrý večer, vážení.
Není tohle John Lark?
Jenomže není, bohužel.
Dokud mi neřekneš svoje pravé jméno, Lark musí stačit.
Rád tě vidím, Alano.
Ty jsi Gabriel, že ano?
O tobě nemám skoro žádné informace.
Ale naživo jsi mnohem hezčí.
Ještě k tomu džentlmen.
A ty budeš Grace.
My se známe?
Myslím, že jsi mi něco přinesla.
Tys mě najala.
Vybrala jsem si tě.
Ne!
Nech toho.
Ona ho nemá.
Kde je?
Přesně tam, kde bys ho nikdy nehledala.
Půjdeme nahoru a dáme si drink?
Kam jdete? Tohle je soukromá párty. Dovnitř nemůžete.
Sakra.
Jak mnozí z vás ví, jsem jen zprostředkovatel.
Spojuju kupce s prodejcem.
Někdy jsou důvodem peníze, někdy informace,
ale hlavně přátelství.
Jen chci, aby všichni vycházeli.
Myslím hlavně se mnou.
Ale náš svět se mění.
Pravda se vytrácí.
Válka se blíží.
A klíčem k nadvládě nad světem je příhodně ten klíč.
Klíč, v jehož moci je ovládat Entitu.
Klíč, za jehož vlastnictví
by vlády všech států daly cokoli na světě.
A moji drazí přátelé,
konkrétně největší jaderné mocnosti světa a několik menších
mě o ten klíč požádaly.
Jenže... Jestli ten klíč najdeš,
bude tě čekat hodně těžké rozhodnutí.
Ten, komu ho poskytneš, bude navěky tvým dlužníkem.
Ale pro zbytek světa budeš nepřítelem.
Ta se mi líbí!
Jaký je mezi vámi vztah?
Gabriel zastupuj další zúčastněnou stranu.
Vlastně tuhle párty
pořádá právě ta další zúčastněná strana.
Dalo by se říct, že tahle párty je tou zúčastněnou stranou.
To je...
Entita.
Tím se to komplikuje.
Měla bych klíč dát starým přátelům,
nebo mám svěřit svůj osud do rukou Gabrielova
ďábelského stroje?
Jak můžeš vědět, že získáš kompletní klíč?
Máš jednu polovinu.
A ona ví, kde je ta druhá.
Dejme tomu, že ji získáš.
Proč si nenecháš klíč a všechnu jeho moc pro sebe?
Protože neví, co odemyká.
Stejně jako my všichni.
Budeš si muset vybrat nápadníka.
Ohavně řečeno, Larku. Ale ano.
Jenže já vím, co odemyká.
Co ti za klíč nabízí on?
Jak už jsem vysvětloval Grace, nejsem tu kvůli klíči.
Obě poloviny budu mít zítra v ruce.
Kde bereš jistotu?
Nemáš tušení, jakou sílu reprezentuju.
Tisíce kvadrilionů výpočtů za milisekundu.
Zlehka manipuluje myslí miliard lidí.
A zkoumá všechny příčiny i následky.
Každý scénář, jakkoli nepravděpodobný.
Vytváří reálnou mapu toho, co se nejspíš stane.
Stačí jen pár drobných změn v současnosti
a budoucnost je téměř jistá.
Ten klíč ke mně přijde.
Zítra.
V Orient Expressu cestou do Innsbrucku.
Innsbrucku?
Ví to.
Ví, že sis zvolila svého zájemce.
Ví, že tvoje snaha obě části spojit je zoufalým pokusem o získání kontroly.
Bylo mi přislíbeno, že kompletní klíč
bude zítra ležet u mých nohou.
Pokud někdo zemře. Dneska večer.
Kdo?
Ona.
Nebo ona.
A ty budeš svědkem, Ethane.
Klíč získám já a potom zmizím.
Jako dým v hurikánu.
Ale až zemře někdo, na kom ti záleží.
Tak je psáno.
Chápeš, o co jde?
Že ano?
On se bojí.
Bojí se to.
Ví to, že jsme blízko.
Proč bys tu jinak byl?
Pomoz mi. Pomoz mi sestavit klíč a já tu věc zabiju.
- Zná všechna tvoje tajemství, Alano. - Neposlouchej toho fanatika.
Pomoz mu, a taky zemřeš.
Když pomůžeš jemu, zemřou všichni.
Na shledanou zítra.
Alano?
Jeho osud je sepsán.
Máme sepsat i tvůj?
Alano.
Mrzí mě to, Larku.
Z nostalgie tě nechám vybrat.
Ilsu...
nebo Grace?
Zabij ho, Zolo. Dělej, zabij ho! Okamžitě ho zabij!
Volba je na tobě, Alano.
Ale nezapomeň: Grace ví, kde je druhá polovina.
Jestli některé z nich něco uděláš,
není na Zemi místo, kde se ty nebo tvůj bůh schováte.
Půjdu kamkoli, abych tě zabil. Tohle je psáno.
Rád jsem tě viděl, příteli.
Uvidíme se.
Teď jsi udělala obrovskou chybu.
Můj život je v nebezpečí.
Zítra musím být v tom vlaku.
A musím s sebou mít ten klíč.
A je mi jedno, jak ho získám.
Nehýbat.
Uteč co nejdál.
Co to do pr...
Grace!
Luthere, Benji, slyšíte? Jste moje oči.
Grace utekla z Dóžecího paláce. Má u sebe klíč.
- Jsme tady, mluv. - Musíte ji najít, kde je?
Sakra! Nemám obraz, potřebuju další satelit!
- Hackuju ruský satelit Zenith 4. - Je to trochu nouzovka, ale musí stačit.
Tudy!
Kam mám běžet? No tak, no tak.
- Vydrž. - Rychle.
- Je na sever od tebe, přebíhá most. - Ještě jednou.
Běž na sever. Přebíhá most.
Ethane, vpravo je průchod.
- Vidím ho! - Na konci uličky doleva.
- Zase ztrácím obraz! - Hledám další.
Entita mi blokuje satelity dřív, než se do nich stihnu hacknout.
Benji, nevidím ji. Kde je?
- Úzkou uličkou a pak vlevo. - Dobře, rozumím.
Doprava.
Promiň, chybička. Běž doleva. Další vlevo.
Bože můj.
Ethane, hackla naše systémy, teď mluvíš s Entitou!
Doleva. Doprava. Teď doleva přes most.
Ethane, to nejsem já! Slyšíš mě?
Ethane, hlas se.
Teď uličkou doleva. Doleva.
Doprava.
Zkus restartovat spojení.
- Kam se řítíš? - Jdu najít Ethana!
Na konci uličky zaboč doprava.
Ethane, vidím Grace asi tak 800 metrů před tebou. Běž tím průchodem.
Počkej! Tudy ne!
Cože?
Kudy?
Vlevo, nebo vpravo?
To už je jedno.
Jak to, že je to jedno? Kde je?
Přichází k Minichovu mostu.
Čeká tam na ni Gabriel.
Už tam nestihneš doběhnout.
Ale ty ano, Ilso.
Vím, co je pro tebe nejdůležitější, Ethane.
To není Benji.
Ne, to není.
Ale ty jsi mrtvý.
Tak jo.
Doufal jsem, že to budeš ty.
Omlouvám se.
Jak že se jmenuješ?
Luther.
Benji.
A ona?
Ilsa.
Byli jste si blízcí?
Ty a ona.
Tak trochu.
Kvůli mně je mrtvá.
Ne.
Ty jsi díky ní živá.
To je pravda.
Nevím, co si o tom myslet.
To už se asi nezmění.
Mrzí mě to.
- Kdybych mohla jakkoli pomoct... - Přesně o tom s tebou chceme mluvit.
Zbývají nám asi tři hodiny,
než Bílá vdova vyrazí na palubě Orient Expressu do Innsbrucku.
Kupec od ní bude chtít ve vlaku převzít kompletní a ověřený klíč.
Ona kompletní klíč nemá.
Tahle Vdova ne.
Ale naše by mohla.
Co to je?
Tvoje šance být někým jiným.
Tomu nerozumím.
Nebudeme ti nic nalhávat. Jsi v pěkné bryndě.
A z téhle už tě falešné pasy nedostanou.
Vlády vědí, co jsi zač.
Bílá vdova to ví.
Stejně tak Entita.
Teď máš na výběr jen tři možnosti.
Vězení.
Smrt.
Nebo volbu.
Volbu?
Kdysi v minulosti
jsme byli v podobné situaci, jako jsi ty.
A každému z nás nabídli volbu.
- Stejnou, jakou nabízíme tobě. - A to?
Přidat se k nám.
Stát se duchem.
Počkat, počkat. Stop, stop.
To jako vážně?
Řekla jsi, že nám jakkoli pomůžeš.
A ty vyskočíš z vlaku. I s klíčem.
Jo.
Ty.
- Ne „my“. - Jo.
A co bude se mnou?
Tebe zajme ředitelství operací CIA.
Nejspíš stejní lidé, co po mně jdou už od Abú Dhabí.
Krátce nato se s tebou sejde jeden muž.
Jmenuje se Eugene Kittridge.
Řekni, že jsi ode mě. Že jsem ti nabídl volbu.
A že přijímáš.
Ty tomu Kittridgeovi věříš?
Věřím, že rozpozná tvoje kvality.
Využije tě.
A potom přijde co?
Tohle?
- Kdy získám zpátky svůj život? - Jaký?
No řekni, Grace. Jaký život?
Já jsem ho dřív žil. My všichni.
Nikdo nás to nenutí dělat, Grace.
Jsme tady, protože chceme.
Vezmu to jako jednorázovku. Pomůžu vám najít klíč a přátele,
když mi vymažete rejstřík. Nové jméno, k tomu přidáte kapesné...
Budeš mrtvá.
Bez týmu se tvůj život neměří na roky ani měsíce.
Bude se měřit v hodinách.
Když zůstanu, přežiju.
Ochráníte mě. Je to tak?
- Ano. - Ne.
To ti slíbit nemůžu.
Nikdo z nás.
Ale věř,
že tvůj život
pro mě bude vždycky znamenat víc než ten můj.
Vždyť mě ani neznáš.
A to něco mění?
Sbalil jsem ti padák na BASE a křídlo.
Záleží, jak budeš chtít opustit vlak.
Přehodil jsem naši komunikaci na rádiové vlny.
Míň spolehlivé než satelity, ale analogové. Imunní vůči Entitě.
Rozumím.
Teď se rozloučíme.
Tohle je disk počítače, který jsem včera používal.
Pokud je na něm byť stopa kódování Entity,
najdu ji.
Ale musím se na to plně soustředit.
Musím pracovat kompletně offline na místě,
kde mě Entita nenajde.
Musím zmizet.
Rozumím.
Dobrá.
Musím ti položit otázku.
Ne jako parťák. Jako přítel.
Jaký je tvůj cíl?
Zabít Entitu.
A nechceš zabít Gabriela?
Ví, co ten klíč odemyká.
Musí to přežít. Nezapomněl jsem na to.
Budeš si to pamatovat,
až se mu podíváš do očí?
Zamysli se.
Proč by Entita chtěla, abys zabil někoho, koho máš rád?
Všichni ostatní se snaží Entitu ovládnout.
Jenom ty ji chceš zabít.
V jednom z možných scénářů vidí,
žes vyhrál, Ethane.
A bojí se.
Bojí se, že Gabriela zajmeš živého
a přinutíš ho prozradit ti, co klíč odemyká.
Myslím, že vsadila na dva pravděpodobné výsledky.
Ten první je, že v tom vlaku zemřeš.
Nebo se rozhodneš zabít Gabriela.
V obou případech
Entita vyhraje.
Luthere.
Asi máš pravdu.
Získej klíč a opusť vlak. Živý.
Nezabíjej Gabriela.
A za žádnou cenu
nesmíš měnit náš plán.
Ethane!
- Co se stalo? - Rozbil se.
- Jak „rozbil se“? - Je usmažený.
Stihl jsem vyrobit masku Vdovy pro Grace, ale u tvojí se vyzkratoval.
Opravíš to?
Je totálně chcíplý.
Nezvládl bych to ani za týden. A vlak odjíždí za hodinu.
Ethane.
Musíš jít bez masky.
To nemůže. Budou Ethana a Grace hledat na nádraží.
Ta maska byla jeho jízdenka!
Co to znamená?
Grace musí jít beze mě.
- Cože? - Co musím?
Najdi jiný způsob, jak mě tam dostat.
Potřebuju zatáčku, kde zpomalí a já můžu naskočit.
Počkat, počkat.
- Vážně čekáš, že půjdu sama? - Nebudeš sama.
Uděláš všechno podle plánu. Získáš polovinu klíče od Vdovy
a ověříš ho tím naším.
Ale samotný klíč nestačí.
Musíme se potkat s kupcem
a nějak z něj vytáhnout, co odemyká.
- Jak? - Jak?
Na to přijdeme.
Potřebuju znát podrobnosti.
Ty nám často jen překáží.
Ty to zvládneš, Grace. Získej klíč a počkej.
Přijdu pro tebe.
Ethane, jestli má Grace stihnout vlak,
musí si nasadit masku a jít. Hned teď.
Slib mi, že v tom vlaku budeš.
Budu tam.
Děj se co děj.
RAKOUSKÉ ALPY
Máme svoje informátory na letišti, na nádraží i v přístavu.
Grace neopustí Benátky bez našeho vědomí.
- Mluv, Benji! - Nemusíš se bát, Ethane!
Vlak jede na čas a ty máš pár minut náskok.
Máme spoustu času.
- Určitě? - Jo, projíždím kolem něj právě teď!
Měl by začít zpomalovat přesně za dvě minuty!
Musím jet včas po správné trase. Za každou cenu.
Jasně. Počkám na místě setkání.
- Ethane, to je náš vlak! - Jo. Všiml jsem si!
Každou chvíli by měl projet tou zatáčkou.
Nezdá se mi, že zpomaluje!
Jak víme, že on tady je?
Protože je tu ona.
Co když k tomu měl dobrý důvod?
- Kdo? - Hunt.
Možná měl dobrý důvod neposlechnout.
Nikdy neposlechne.
Má kolem sebe ty veselé šprýmařské úchyláky.
Jsou takoví.
Co když pro to vždycky měli dobrý důvod?
Kdybys měl ten klíč ty, co bys udělal? Klíč, co může dostat celý svět na kolena.
Předal bych ho nadřízeným.
Představ si, co všechno by ti umožnil. Vážně bys neváhal? Ani na chvilku?
- Ne. - Proč ne?
Na jednoho člověka je ta síla moc velká.
Přesně tak.
Je příliš velká pro všechny lidi světa.
Tohle si Hunt možná uvědomuje.
Začínám přemýšlet, na čí jsi vlastně straně, Degasi.
Pokud se bavíme o konci světa,
tak asi na straně všech.
- Nestihl jsem ho. - Nestihl jsi ho? Proč jsi ho nestihl?
No proč asi?
Gabriel.
- Bezva, co uděláme? - Hlavně klid.
Já jedu za nima. Ty mě to toho vlaku dostaň.
Jak tě asi mám dostat do vlaku?
Autopilot aktivován.
Před schůzkou mě, prosím, nevyrušuj.
Kde vězíš, Ethane?
Alano?
Všechno v pořádku?
Alano, v pořádku?
Alano?
Alano!
Máš jiné oblečení.
Zato u tebe je vše při starém.
Pane Kittridgi.
Kittridge?
Vy nejste Alana Mitsopolisová.
Nemůžete být.
Já si Alanu pamatuju takhle malou,
jak pije v Tuilerijské zahradě s matkou čokoládu.
- Paříž! - Přesně tak.
Paříž.
Můžeme?
Ano.
Naviguj mě, Benji.
Pokračuj rovně a já ti pak řeknu co dál.
Rozumím!
Jménem své vlády jsem s nechutí připraven
přijmout vaše podmínky výměnou za kompletní a ověřený klíč.
Ano, jenomže...
Slíbili jsme, že vám seženeme kompletní klíč.
Ale máme malý problém.
Ne, nemáme.
Jen moje podmínky se změnily.
Tak trochu.
Zjevně vám musím připomenout moji dohodu s vaší matkou.
Díky této dohodě nezemřela ve vězení.
Vaše rodinné impérium fungovalo dál
pod podmínkou, že bude sloužit hlavně našim společným cílům.
Jenže až vám předáme klíč,
ostatní mocnosti se stanou našimi nepřáteli.
Proto od vás potřebuju něco navíc.
Pro sebe.
A já vás poslouchám.
Zolo, počkal bys na mě u baru?
CESTOVNÍ PAS SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
Tahle.
Znáte ji?
Jen bych řekl, že není těžké ji přehlédnout.
Kdybyste ji trochu poznal, zjistíte, že má jisté kvality.
0Dobrá. Co o ní nevím?
Pracovala jsem... Ona pracovala pro mě. A...
Potřebuju, abyste ji ochránil.
Ochránil před kým?
Přede všemi.
I přede mnou.
Nikdo se nesmí dozvědět, že ji chráním.
Ani Zola.
Vlastně při příštím setkání
si tenhle rozhovor nebudu pamatovat.
Ty budeš ta, které říkají Paris.
Říkal jsi, že už máš ten klíč.
Říkal jsem, že bude v tomhle vlaku.
- Výměna probíhá právě teď. - My víme.
Takže víte, že muž, který ho přebírá, pro vás nebude problém.
To nikdo.
Myslíš si, že víš, co odemyká,
ale nevíš, kde je zámek. Neznáš přesné místo.
A jestli se mi něco stane,
bude ten klíč bezcenný.
A teď mi začneš vyprávět příběh.
Kde je ten vlak?
Jedeš správným směrem, ale rozhodně budeš muset zrychlit.
Jedu tak rychle, jak to jde!
Kdy konečně pojedu dolů?
Za chvíli.
Umělá inteligence, kterou náš agent ukradl,
se dá šířit po celém světě pomocí satelitů.
Umí prolomit veškeré zabezpečení, provede úkol bez povšimnutí
a pak se zničí. Beze stopy.
Perfektní agent v utajení.
Její ranou kopii se nám podařilo přenést do nové ruské ponorky.
Z přísně tajné třídy Akula. Říkali jí Sevastopol.
Cílem bylo pouze narušit obranný systém Sevastopolu,
abychom ji mohli sledovat.
Umělá inteligence mířila na sonarovou kouli.
V srdci obranného systému.
Z příčin, které zcela nechápeme,
se technologie vzbouřila
a přehnala to.
Zmrzlá těla posádky byla objevena až na jaře.
Vznášela se v mořském ledu.
Dvě poloviny klíče záhadně zmizely.
Sevastopol se ztratila.
Nikdo neví kam.
Já vím přesně, kde je.
Postaral jsem se, abych byl jediný na světě.
Následné pokusy o podmanění umělé inteligence
jen ztížily její kontrolu.
Vzbouřila se. Přepsala se. Vyvinula se v Entitu.
Jen použitím původního zdrojového kódu Entity
je možné ji ovládnout nebo zničit.
Proč by to mělo trápit nás?
Kdyby vás to netrápilo, nebyl bys tady,
tak vyložme všechny karty na stůl, ano?
Oba víme, co ten klíč otevírá, a že tajemství k ovládnutí Entity
je hluboko v paměti ponorky Sevastopol.
Spolu s důkazy, které vás spojujou s jejím potopením.
Jelikož nikdo z nás nechce, aby to někdo věděl,
říkám si: co navázat spojenectví?
Spojenectví?
Představ si
spojení úžasných výpočetních schopností Entity
s mocnou útočnou silou
vojensko-průmyslového komplexu Ameriky.
To stojí za zvážení.
Samozřejmě že jednotlivci ve vládě,
kteří uznávají zastaralé ideje patriotismu,
by museli být odstraněni.
Abych tomu rozuměl.
Rád bys vytvořil alianci s Entitou,
odstranil ze své vlády staromilce
a založil nový superstát, který ovládne svět.
Však víš...
pro vyšší dobro.
A jsi přesvědčený,
že jsi jediný člověk na zemi, který ví, kde Sevastopol leží?
Jsem jediný.
Zradíš nás.
Řekneš Ethanu Huntovi všechno, co víš.
Protože ušetřil tvůj život.
Jsme domluveni.
Souhlasím s imunitou a novou identitou pro Grace.
Stačí jediná věc.
Zadejte údaje vaší banky.
Převod 100 000 000 USD
Dešifrování blockchainu
Hotovo?
Ano.
Okamžik pravdy.
Takže... Je vážně pravý.
Zvolila jste si dobře.
Ten klíč...
brzy změní svět.
30 % Dešifrování blockchainu
Benji, myslím,
že jsem někde špatně zabočil.
Ne. To je ono. Jsi tam.
- Cože? Tohle je ono? - Ten vlak přece vidíš, ne?
Jo, vlak vidím. Co s ním?
- A máš s sebou padák. - Jo, mám padák.
Co s ním mám dělat?
Prostě skočit.
- Skočit? - Jo!
Takhle to nefunguje, nejsem dost vysoko!
Všude tady trčí skalní římsy.
Narazím do nich, než se padák stihne otevřít!
I kdybych ho stihl otevřít, nevím, jestli zvládnu přeletět přes údolí,
zpomalit a bezpečně přistát na jedoucím vlaku!
- Rozumíš mi? - Jo! Rozumím!
Jen se ti snažím pomoct, jasný?
Teď se hlavně uklidni a přestaň vyvádět,
protože já jsem dost pod tlakem!
Tak jo, mysli, mysli.
Co mám dělat?
Musím se dostat z téhle hory.
77 % Dešifrování blockchainu
Zvládl jsi to?
Jsi v pořádku?
Snažím se dostat pryč od té hory!
96 % Dešifrování blockchainu
100 % Hotovo
Přijmout – Odmítnout
Přijmout
Odmítnout
Alano?
Mám takové zvláštní tušení,
že bych vám neprodala jen ten klíč.
Nerozumím vám.
Stačí mi pocit, že je ve správných rukou.
Nashle, pane Kittridgi.
- Ráda jsem vás opět viděla. - Já vás.
Nespouštěj ho z očí.
Hlídej ho, než dorazíme na nádraží.
- Alano? - Neboj se o mě, Zolo.
Alano?
Kdo jiný by to byl?
Klíč.
Kde je ten klíč?
- Vzala ten klíč. - Kdo?
Ta druhá!
ZÁCHRANNÁ BRZDA
Uhněte mi! Z cesty!
Prosím!
- Otoč se! - Prosím. Dobře.
Dobře.
Padejte odsud! Hned!
Už vidím vlak! Myslím, že se na něj netrefím!
Ten klíč.
Ten klíč!
Nebo další vystřelím na tebe.
Dej ho na stůl.
Zabij ji.
Grace!
Ethane!
Jsi v pořádku?
Jsi ty v pořádku?
Ten klíč!
Řekni mi, že ho máš!
Kde je? Teď tady byl!
- Vlak nikdo neřídí! - Já vím.
- Jdu za ním. - Dobře.
Ty...
- Zastav vlak! - Dobře. Co?
Ne! Počkej! Jak to mám udělat?
Na něco přijdeš!
Cože?
Promiňte. Hledám muže. Zrovna tudy prošel.
Hledám jednoho muže.
Pane Kittridgi?
Pane, co tady děláte?
Nejsem tady.
Ale vy ano. A jestli od zítra nechcete třídit nedoručené dopisy,
uděláte přesně to, co vám řeknu.
Vím, co ten klíč odemyká, Ethane.
Jsem jediný, kdo to ví.
Hunte!
Hunte! Nedělej to!
Odhoď ten nůž!
Zahoď ho!
Říkám, zahoď ho!
Dělej!
Vstaň!
Jasně!
Zahoď sakra ten nůž!
V pohodě.
Seberte ho!
Vemte si ho! To jeho chcete!
- Degasi! - Mám ho, v pohodě!
Ne, chcete jeho!
On je mi ukradený, Hunte! Chci tebe!
Ne!
Dobrý.
V pohodě.
Poslouchejte.
Všichni v tomhle vlaku zemřou,
pokud neuděláte přesně to, co vám řeknu.
Dámy a pánové! Promiňte. Opusťte...
Padejte odsud! Na konec vlaku!
Grace!
Nemůžu ho zastavit.
Nikdo ho nezastaví.
Jdeme.
- Ethane, ten klíč! - Grace, to je dobré.
Můžu za to já.
Jestli se něco stane...
Mám ho.
My ho máme.
Ethane!
Jak to myslíte, že jste ho ztratil?
Pohyb! No tak, hněte sebou!
Utíkejte na konec vlaku! Až na konec vlaku!
Co se děje?
Jelikož tu nejste, pane, netýká se vás to.
Až na konec vlaku!
Ethane!
Grace!
- Budeš muset skočit! - Skočit?
Jo, skoč. Dělej, dělej!
Bože můj.
- Hořím! Uhas to! - Nehýbej se!
Dobrý, dobrý!
Drž se!
Rychle, rychle! Poběž, Grace!
Drž se.
Držím tě.
Nekoukej dolů.
Nekoukej tam, koukej se na mě.
Já to teď přeskočím a ty počkáš tady.
Grace, musíš mě pustit.
Musíš mě pustit. Musíš mě nechat skočit, nebo umřeme.
Věříš mi? Budeš mi věřit, nebo ne? Musíš mi věřit.
Tak jo.
Dělej, Grace.
Dej mi ruku, musíš skočit. Ne nahoru, na mě!
Věř mi. Nenechám tě spadnout.
Slibuju. Už tam budeme. No tak. Nenechám tě spadnout!
Skoč, Grace, skoč!
Musíš mi věřit! Skoč, prosím!
Nekoukej dolů.
Pozorně poslouchej. Vytáhneme tě společně.
Grace!
To je dobrý. Je to dobrý.
Vylez přese mě. Tak dělej.
- Díky, Luthere. - Co to je?
Křídlo.
Náš lístek z tohohle vlaku.
Ethane. Ethane!
Je to pravda.
Řekl mi,
že ho zradím.
Proč
jsi mě nechal žít?
Ne, ne, neumírej.
Víš, co to je?
Co odemyká?
Sevas... topol.
Sevastopol?
Město Sevastopol na Krymu?
Kde?
Kde v Sevastopolu?
Sous... marin.
Ponorka.
Sevastopol.
Hodně štěstí.
Brzo přijdou, Ethane.
Díky.
Co je?
Co?
Unese jen jednoho.
Rozumím.
- Grace. - Ethane, to je dobré.
Byl to náš plán.
Ten klíč máš ty. Musíš zmizet.
Grace.
Hunte?
Běž!
Ne, ne! Hunte!
Uhni z cesty, uhni z cesty!
Ne, ne.
Cítím puls.
No tak. Prober se.
Tohle je lepší, ne?
Tváří v opravdovou tvář?
Pane Kittridgi.
Ethan Hunt mi řekl, že vám můžu věřit.
Opravdu?
Taky mi řekl, že mi nabídnete volbu.
Zajímavé.
Já přijímám.
Minulosti neunikneme.
A někteří z nás ji opakují.
Grace si myslí, žes ji zachránil před osudem.
Oba víme, žes jí spíš koupil čas.
Ale tak to chodí, nebo ne?
Je to kříž, který musíš nést.
Čím blíž si někoho připustíš,
tím těžší je udržet ho naživu.
Díky bohu.
S novým dnem přijde nové břímě.
Ten klíč je jen začátek.
Kamkoli tě zavede,
jakkoli to bude těžké,
musíš to udělat ty sám.
Když tvoje mise selže, Entita zvítězí.
Gabriel zvítězí.
A svět zaplatí strašlivou cenu.
Pokud bys byl ty nebo členové týmu chyceni nebo zabiti,
vaše oběť bude k ničemu.
Tak si pospěš.
Nezbývá moc času.
Svět to zatím neví. Ale spoléhá na tebe.
Hodně štěstí, Ethane.
KONEC PRVNÍ ČÁSTI
Překlad titulků: Lenka Pospíchalová