Trăim și murim în umbre.
Pentru cei dragi.
Și pentru necunoscuți.
Sfârșitul de care te-ai temut mereu se apropie.
Anti-Dumnezeul.
Această entitate are multe fațete.
Spui că gândește singur?
Un parazit digital cu conștiință,
care se auto-perfecționează și devorează adevărul.
Se extinde în tot spațiul cibernetic.
Un dușman care e peste tot și nicăieri.
Fără un centru.
Ascultă, citește și observă cu răbdare.
Colectează cele mai adânci secrete ale noastre de ani de zile.
Poate înșela, șantaja,
mitui sau deveni oricine dorește.
Ethan, nu vorbești cu mine, vorbești cu Entitatea.
Cine controlează Entitatea, controlează adevărul.
Majoritatea centrelor de date securizate au fost sparte.
Entitatea știe exact cum să ne submineze fiecare punct forte.
Ne transformă aliații în dușmani.
Și ne exploatează fiecare slăbiciune.
...iar pe dușmanii noștri îi face atacatori.
O forță distructivă de neoprit, care va preface totul în ruine.
Lumea se schimbă, adevărul se stinge.
Războiul se apropie.
Bună seara, Ethan.
Sunt președintele tău.
Dacă tot nu răspunzi nimănui,
m-am gândit să te contactez personal.
Mai întâi, vreau să-ți mulțumesc
pentru o viață întreagă de slujire devotată și neobosită.
CONFIRMARE IDENTITATE ETHAN HUNT
Datorită abnegației tale și a echipei tale,
lumea noastră ar fi diferită.
Poate nici n-am mai exista.
Fiecare risc asumat.
Fiecare camarad pierdut.
Fiecare sacrificiu personal.
A adus lumii încă un răsărit.
Au trecut 35 de ani de când soarta te-a adus la noi
și ți s-a oferit o alegere.
Când echipa Misiune Imposibilă te-a salvat de o viață la închisoare.
Și deși niciodată nu ai urmat ordinele,
niciodată nu ne-ai dezamăgit.
Ai fost mereu cel mai bun
în cele mai grele momente.
Am nevoie să fii acel om din nou.
În lunile în care ai fost fugar în Austria,
fiecare colț al spațiului cibernetic
a fost infectat de un parazit, o inteligență artificială,
care devorează adevărul, cunoscut ca Entitatea.
Sub influența sa,
informațiile digitale din întreaga lume au fost falsificate.
Nimeni nu mai știe ce să creadă.
Ura, agresivitatea și legea marțială au devenit noua ordine mondială.
Profitând de atmosfera de îndoială,
Entitatea a aprins flacăra unui cult apocaliptic,
cu adepți deciși să purifice lumea de corupție
prin anihilarea omenirii.
I-a zis lui Noe: «Pregătește-te... »
«Voi aduce un potop pe pământ... »
«... ca să-i nimicesc pe cei corupți. »
Copiii războiului atomic vor renaște din cenușă,
iar Entitatea îi va ghida în reconstrucție.
Acești fanatici se infiltrează discret
în toate structurile legii, guvernului și armatei noastre.
Devotați planului suprem al stăpânului lor digital.
Singura speranță de a controla Entitatea
e să-i găsim codul sursă original.
Dacă știe cineva unde se află acest cod, e acest om.
Identitatea, trecutul său,
chiar și existența sa, au fost șterse.
Asta sugerează că a fost sau încă e un aliat al Entității.
Autoritățile austriece o dețin pe partenera lui,
dar refuză să ne spună ceva.
Și așa ajungem la tine.
Tu deții o cheie considerată a fi un element vital
în lupta noastră pentru obținerea codului sursă al Entității.
Dar refuzi s-o predai.
ETHAN HUNT: DISPĂRUT
Te temi că orice guvern
ar folosi această inteligență artificială diabolică
împotriva restului lumii.
În schimb, ai hotărât să distrugi Entitatea.
Un act nesăbuit, care ar putea duce la distrugerea completă a spațiului cibernetic.
Asta ar prăbuși economia mondială
și ar arunca lumea într-un război și o foamete fără sfârșit.
Agent Hunt. Ethan.
Te rog, predă-te.
Altfel, sângele lumii va fi pe mâinile tale.
Acest mesaj se va autodistruge în cinci secunde.
Întoarce-te, Ethan, și adu-ne acea cheie.
Opriți corupția!
AVERTISMENT: ACEASTĂ PROPRIETATE E SECHESTRATĂ. ACCESUL INTERZIS.
Salut, Ethan.
Salut, Luther.
Scuze pentru decor.
Ritz era complet rezervat.
Niște perdele, niște perne și...
Un minibar.
Și o masă de foosball.
- Salut, prietene. - Salut.
Mă bucur mereu să te văd de partea bună a baricadei.
Mă tem că te forțezi prea mult.
Nu-ți face griji pentru bătrânul Luther.
Bine.
Deci...
Ce-ai aflat?
Multe.
Mai multe decât mă așteptam.
Care-i planul?
Mai întâi...
trebuie să-l găsim pe Gabriel.
Cum îl găsim?
ÎNCHISOAREA GRAZ-KARLAU, AUSTRIA
Ne vei trăda. Pentru că ți-a cruțat viața.
Oprește-te! Oprește-te!
Stai, stai, stai!
Oprește-te.
De ce...
mi-ai cruțat viața?
Stai, stai, stai!
Dacă raportezi asta, lumea se va sfârși.
Degas, da?
Timpul se scurge.
Dacă ne arestezi, n-o să mai fie nimeni care să poată opri asta.
Și în sinea ta știi că e adevărat. Văd asta.
Te rog, ai încredere în el!
Stai, în regulă! Gata!
Degas, e în regulă. Nu e vorba de națiuni aici.
Nici ideologii, nici doctrine.
Contează doar cine rămâne calm și cine intră în panică.
Entitatea vrea să-ți fie frică. Să ne fie tuturor.
Ne vrea divizați. Vrea să ne predai.
Nu o face.
Va fi bine.
Te rog, Degas.
Te rog.
Suntem prieteni.
Gabriel...
Unde e?
AMBASADA SUA, LONDRA
N-ar trebui să fii acolo fără sprijin.
Te rog, Benji. Putem face asta.
- E o idee proastă. - Calmează-te.
Ethan, e plin de agenți aici. Trebuie să pleci.
Îi văd. E în regulă. Calmează-te, Benji.
Nu cred că Gabriel ar risca să vină.
Anulează.
Nu, să ne calmăm. E aici.
Sigur e aici.
- Te rog, pleacă. - Ne descurcăm.
Nicio problemă până acum.
Stai pe loc.
Nu mișca, Hunt.
Ești sigur că sunt eu?
Către toate unitățile: l-am găsit pe Hunt. Repet: l-am găsit.
Nu te aud.
Grace.
Nici n-am văzut când l-ai luat.
Știi ce deosebește un hoț bun de unul grozav?
Sincronizarea.
Domnilor?
Calm și fără grabă.
Nu e nimic personal.
Îmi plăcea părul lung.
Mă bucur că ai venit, dar n-ar fi trebuit să fii aici.
N-am avut de ales.
Vrei să-l trădez?
Vreau să-l salvezi de el însuși.
Și să salvezi lumea de el.
Kittridge.
Te-ai băgat într-o mare încurcătură, Grace.
Întreaga lume e în pericol, Ethan.
Ești singurul în care am încredere s-o salveze.
Deci...
Ce facem?
Grace!
Gabriel are o treabă pentru tine, Hunt.
Ethan, trezește-te!
Bine, ce facem?
Spune-mi că ai un plan.
Mi-au luat ceasul.
- Ceasul? - Da, și nasturii de la cămașă.
- Aveam descuietori în ele. - Înțeleg.
Găsim noi o cale să ieșim, bine? Ascultă-mă.
E prea târziu.
Vine.
Grace, uită-te la mine. O să treci peste asta.
- Peste ce? - Repetă în gând.
E doar durere.
- Opriți-vă! - Nu-l atingeți!
Nu-l puteți răni.
Nu așa.
Îmi amintește de Shanghai.
Cum o chema?
Julia. Fosta doamnă Hunt.
Nu ți-a pomenit de ea?
A fost răpită de un anume Davian.
A cerut o răscumpărare pentru ceva ce doar Ethan putea obține.
Davian i-a spus "Laba de iepure".
Dar mai avea un nume.
Anti-Dumnezeu.
Nu ți-au spus niciodată ce conținea acea canistră, nu?
Dar te-ai întrebat mereu.
Furtul "Labei de iepure" a fost doar o piesă
dintr-un model care s-a repetat la nesfârșit.
Pentru fiecare viață pe care a încercat s-o salveze,
a riscat viețile a milioane de oameni.
Escaladând.
Acum, soarta fiecărei ființe vii de pe Pământ stă pe umerii lui.
Probabil ești epuizat.
Unde e cheia?
Dă-i drumul și discutăm.
Nu avem timp.
Cineva drag ție va muri în seara asta.
Pentru niște necunoscuți.
Doar dacă nu faci exact ce îți spun.
A mai zis că cheia va fi a lui în tren, îți amintești?
Ai avut o singură misiune.
Să urci în tren, să iei cheia și să cobori.
Cum a reacționat stăpânul tău când a aflat că ai dat-o-n bară?
Ai eșuat.
Și acum Entitatea te-a abandonat.
Echipa ta e compromisă, Ethan.
Știu ce face Luther, știu ce plănuiți.
Dacă te opui, vei plăti scump.
Dacă cooperezi...
Pot să te ajut.
În schimbul a ce?
Cauți un submarin rusesc pierdut în voiajul inaugural.
K-559 Sevastopol.
Un submarin de ultimă generație,
invizibil pentru orice sonar cunoscut.
Secretul invizibilității lui era ăsta.
Podkova.
Un disc algoritmic anti-acustic
integrat în sfera sonar a Sevastopolului.
În iarna lui 2012, rușii au descoperit
un virus digital de origine necunoscută
care le-a infectat flota din Marea Neagră.
Un agent digital.
Bănuim că virusul a vrut doar să saboteze Podkova
și să facă submarinul detectabil.
În schimb...
A păcălit echipajul să se scufunde.
Căpitane, torpila nu răspunde!
Vine direct spre noi!
Torpila noastră s-a întors!
Distanța: 400 de metri!
Semnal de coliz...
Dacă avem dreptate...
tot ce ne trebuie pentru a ucide Entitatea
e codul ei sursă original,
ascuns în sfera sonar a Sevastopolului.
Undeva pe fundul oceanului,
blocat în timp.
Unde nici măcar Entitatea nu poate ajunge.
Carcasa Podkova e proiectată să se autodistrugă dacă e forțată.
Singura cale de a o deschide în siguranță
e cu o cheie cruciformă special concepută.
Cele două jumătăți erau la căpitan și la secundul de pe Sevastopol.
Au fost recuperate dintr-un aisberg în primăvara lui 2012.
De niște pescari inuiți.
Un om cu abilitățile tale
are tot ce-i trebuie ca să localizeze submarinul cu precizie.
Crezi că voi lua codul sursă și ți-l voi aduce?
Nu cred, știu. O să te las să pleci.
Vei găsi codul sursă al Entității și mi-l vei aduce în schimbul lui Grace.
Atunci eu voi controla Entitatea. Duhul pe care tu l-ai eliberat.
- "Laba de iepure". - Anti-Dumnezeu.
N-ai luat o armă biologică sau chimică din Shanghai.
Fiola pe care ai dat-o pentru Julia conținea un cod malițios.
Prima mlaștină digitală.
Din care a evoluat o armă.
O armă pe care Estul n-a reușit s-o activeze.
O armă pe care Vestul n-ar fi făcut niciodată singur.
Nu știai ce furai.
Niciunul dintre noi nu știa.
Știam de ce o furam.
Îmi răpiseră soția.
Puteam s-o recuperez doar furând "Laba de iepure."
Am scufundat acel submarin la fel de mult ca Entitatea.
Fără tine, Ethan...
Entitatea n-ar fi existat.
Și dacă nu găsești acel submarin în următoarele câteva zile...
Lumea așa cum o știm se va sfârși.
Și totul va fi din vina lui.
Știe asta.
Uită-te la mine.
Spune-mi că greșesc.
Dinte fals.
Capsulă cu cianură.
Dacă o mușc, mor în 60 de secunde.
Și n-o să vezi niciodată codul sursă.
Nu-l atinge!
Scuip-o!
Elibereaz-o mai întâi!
N-o s-o faci.
N-am nimic de pierdut.
Dar Grace are.
Și dacă mori, cine o va salva?
- Scuip-o! - Ethan!
Amintește-ți, Grace, e doar durere.
- Medic! - Ethan!
Un defibrilator!
Repede!
Haideți!
Stai! Se încarcă.
Se încarcă.
Gata.
Cheile!
Îl vreau viu.
Omoar-o!
Gabriel fuge!
Du-te!
Ethan!
Ești bine?
Gabriel scapă.
Grace...
Credeai că i-aș fi lăsat...
N-aș fi permis niciodată să pățești ceva, Grace.
Nimic grav.
Adică...
Ce...
Vreau să spun...
Te-ar fi ucis.
- Da. - Da.
Da, da...
Te-ai descurcat excelent, apropo.
Trebuie să plecăm.
MISIUNE: IMPOSIBILĂ CONFRUNTAREA FINALĂ
Nu mișca!
L-am prins!
- Am discutat despre asta. - Ethan îl vrea viu.
Eu îl vreau mort.
O să mă bage-n mormânt.
Nu!
Ethan...
Ce e asta?
Așa comunică cu ea.
Doar n-ai de gând să...
O să te schimbe.
Bine. Sunt aici. Ce vrei?
Bună seara, domnule Hunt.
Ai întrebări.
Entitatea are răspunsuri.
Dar trebuie să-i permiți să intre.
Cunoști acest loc.
Dacă te opui, va fi doar durere.
Din nou...
Cunoști acest loc.
Buncărul Apocalipsei.
Africa de Sud.
Acolo vei întâlni Entitatea.
Îi vei permite să intre.
Și soarta fiecărei ființe vii va fi decisă...
într-o clipită.
Asta e misiunea ta, destinul tău.
Nu-l accept.
Aici, nu ai secrete.
Submarinul K-559, Sevastopol.
Podkova.
O cheie cruciformă.
Esența muncii mele.
Algoritmul de pe acel drive,
unit cu codul sursă al Entității...
va acționa ca otrava pe care ai cerut-o.
Plănuiești să recuperezi Podkova de pe Sevastopol
și să distrugi Entitatea.
Și asta te înspăimântă.
Entitatea vede probabilități infinite.
Recuperează Podkova
și riști totul.
Vei merge la Buncărul Apocalipsei
și vei lăsa Entitatea să intre.
Așa e scris.
Niciodată.
Sfârșitul e inevitabil, Ethan.
Ai știut asta dintotdeauna.
Entitatea aduce speranță pentru viitor.
Puținii supraviețuitori vor fi mai puternici.
Copiii războiului atomic vor renaște din cenușă.
Și Entitatea îi va ajuta să reconstruiască.
Dar doar dacă îi permiți să intre.
Și dacă nu? Ce se întâmplă?
Dacă distrugi lumea, te distrugi și pe tine.
Alegerea e a ta.
Viitorul Entității sau niciun viitor.
Lumea va fi fie înrobită...
fie nimicită.
Tu ești acum cel ales.
Gabriel e exilat.
A încercat să controleze Entitatea.
Și, după cum vei vedea...
Dacă mi te opui, o să plătești scump.
Cineva drag ție va muri în seara asta.
Luther...
Știi ce trebuie să facă omenirea pentru a-și schimba soarta.
Știi că nu pot opri inevitabilul.
Se vor autodistruge, crezând că n-au altă opțiune.
Le-a sunat ceasul.
În patru zile va veni judecata de apoi.
E real? E real?
Da, da, da.
Sunteți reali?
- Ești reală? - Da.
- Știe. - Ce știe?
Îmi trebuie un pix și ceva pe care să scriu.
Ia echipa și du-o spre nord.
Unde în nord?
- Sevastopol. - Sevastopol?
Trebuie să fiu arestat.
E singura cale să ajung acolo.
Receptor de înaltă frecvență, cameră de decompresie.
Fur un avion vechi, fără transponder sau GPS.
Să fie complet analog. Un DC-3.
Aici ai tot ce-ți trebuie.
Nu uitați să trimiteți coordonate la fiecare 2 ore, timp de 15 minute.
O să le-ascult când pot.
- Tu ești șeful echipei acum. - Nu...
Benji, ai grijă de echipă.
Cheia.
- Stai departe de gheață. - Ce gheață?
Te rog, orice ai face, orice s-ar întâmpla, stai departe de gheață.
Am înțeles.
Plecați.
Tu unde te duci?
Luther...
Stație de monitorizare acustică.
Spune-i lui Ethan...
că o să-l aștept.
- Salut, Luther. - Salut, Ethan.
Cum a mers cu Gabriel?
Binișor.
Nu zău.
Atunci...
- Al cui e sângele ăla? - Ce?
Nimeni cunoscut.
- E ceea ce cred eu că e? - Nimic important.
Un focos nuclear.
Probabil o bombă de 5-6 megatone.
Suficient cât să șteargă orașul de pe hartă.
Asta...
nu e bine.
Am încercat, nu se deschide.
Văd.
Gabriel are capsula de autodistrugere.
Trebuie să-l găsești.
O vom face. Poți... s-o dezactivezi?
Trebuie doar ca cele nouă detonatoare să nu se aprindă în focos.
Dacă scot unul, adio implozie.
Fără implozie, nu există masă critică.
Fără masă critică, nu există o explozie de 6 megatone.
Cât timp ne-a mai rămas?
Suficient să pleci de aici.
Poate pot să scot balamalele cu astea.
Chiar dacă deschizi poarta, tot trebuie să scot un detonator.
Ce vrei să spui?
Pot salva orașul.
Dar toată rețeaua de tuneluri se va prăbuși.
Oricine scoate detonatorul...
Va muri.
Amândoi suntem de partea corectă a porții.
Și știi asta.
Luther, aruncă-mi trusa.
Nu te-au lăsat aici din greșeală, Ethan, și știi de ce.
Gabriel mă vrea viu.
Și pe tine mort.
Pentru că ești singurul care poate face altă capsulă.
Și eu sunt singurul care poate intra în acel submarin.
Spune-i lui Ethan...
că o să-l aștept.
Dacă are capsula, trebuie să-i aduc Podkova
ca să poată controla Entitatea.
Aici ne luăm rămas bun.
Luther.
Ce-o să facem?
Ne pensionăm?
Mergem la pescuit?
Asta e misiunea mea.
Pentru asta m-am născut.
Luther, nu... nu pot.
Nu pot.
Nu trebuie să spui nimic, fratele meu.
Știu.
Sunt unde vreau să fiu.
Ethan... trebuie să te grăbești.
Du-te.
- Găsește-l pe Gabriel. Oprește-l. - Luther.
Pentru cei necunoscuți.
Gabriel, ticălosule.
Nimeni nu scapă de Phineas Phreak.
E mort?
Nu... e în viață.
Ești Briggs, nu?
Dar nu ăsta e numele tău.
Așa, și?
Adevăratul tău nume e Jim Phillips.
Ca tatăl tău.
Și el a fost agent.
A dispărut când aveai șapte ani.
Te-ai înrolat ca să afli ce s-a întâmplat.
Și ai descoperit că avea probleme cu legea.
I s-a dat o alegere.
Fie se alătura Echipei Misiune Imposibilă,
fie își petrecea viața în închisoare.
Exact ca tine, Hunt.
Deși, în cazul tău, acuzația era de omor.
Nu-mi spune. Ți s-a înscenat.
Așa cum spui că s-a întâmplat cu mulți ani în urmă, la Praga.
Misiunea a eșuat. Ți-ai pierdut toată echipa.
Povestea ta l-a făcut pe tatăl meu să pară trădător.
De asta l-ai ucis.
E adevărat. Aș fi vrut să nu fie.
Crezi că-ți port pică?
Că vreau să mă răzbun?
Sau... ce?
Să reabilitez numele tatălui meu?
Acum e numele meu.
Nu.
Sunt aici...
pentru că știu că din vina ta lumea e pe marginea prăpastiei.
Și știu că nu e prima dată când riști soarta omenirii.
Și nu mi-ar păsa de asta,
dacă măcar o singură dată...
ai fi respectat... ordinele.
Briggs. Phelps.
Jim.
Entitatea vrea să mă urăști.
Mizează pe asta.
Singura cale s-o învingem
e să facem ceea ce nu s-ar aștepta niciodată.
Și anume?
Ai uitat că te cunosc, Hunt.
Și toate trucurile pe care le-ai învățat la Misiune Imposibilă.
Când se termină asta, și nu mai au nevoie de tine,
tu și cu mine...
ne vom încheia socotelile.
Păcat de prietenul tău.
Dar, pe de altă parte...
ești obișnuit să-i pierzi.
MOUNT WEATHER, VIRGINIA CENTRUL DE COMANDĂ DE URGENȚĂ
Domnule?
În timp ce tu-ți conduceai propria misiune,
Entitatea a penetrat centrele de control nuclear ale Indiei,
Israelului, Pakistanului și Coreei de Nord.
Astăzi, în jur de ora patru dimineața, ora Zulu,
a fost spart serviciul de informații al Franței.
Întregul lor arsenal nuclear
se află acum sub controlul și comanda Entității.
Au mai rămas patru națiuni cu arsenale nucleare sigure:
Regatul Unit, China, Rusia și noi.
Tot ce ai fost...
Tot ce ai făcut...
a dus la acest moment.
3 ZILE, 00 ORE, 22 MINUTE
PORTAVIONUL USS GEORGE H.W. BUSH
Infiltrarea în computerul central CIA.
Scuzați-mă, ce înseamnă lista NOC?
O listă completă a agenților sub acoperire la nivel mondial.
- Deci el e omul... - A intrat în baza noastră
și ne-a furat lista de spioni, da.
A returnat-o.
E pe pagina următoare.
Am înțeles bine? Bomba de la Kremlin?
De fapt, bomba era menită să-l omoare.
A gazat o ședință de securitate
la Directoratul Național de Informații.
Asta s-a întâmplat acum doar două luni.
Ați fi fost la acea ședință.
A venit ca asistent al dlui Kittridge.
Și a plecat ca domnul Kittridge, cred.
Asta explică de ce e legat cu cătușe.
Dar încă nu e clar de ce e aici.
Vreți sau nu, cel pe care îl privim acum
e ultima noastră speranță.
Și poate singura șansă de a evita o catastrofă nucleară totală.
Dacă vrem să controlăm Entitatea,
- trebuie să colaborăm cu el. - Dacă acceptă.
Agent Hunt.
- Doamnă președinte. - Condoleanțe.
Luați loc.
Te ascult.
Am nevoie de acea cheie și de o navă.
Mai exact, un portavion.
Și mai exact... Portavionul George H.W. Bush.
Cere acces la un activ militar cu propulsie nucleară
în valoare de 6,5 miliarde de dolari.
Cu ordin ca ofițerul comandant al navei să-mi execute toate instrucțiunile.
Ca să faci ce?
Să folosesc cheia și ce deschide ea ca să ucid Entitatea.
Uciderea entității înseamnă anihilarea cyberspațiului.
Asta ar avea consecințe catastrofale.
De ce aș urma propunerea ta?
Cu tot respectul, dnă președinte, nu aveți de ales.
Întotdeauna există o alegere.
Nu, doamnă. În acest caz, nu e una bună.
Puterile nucleare ale lumii vor intra într-o spirală paranoică.
Fiecare națiune a avut șansa să-și dezactiveze rachetele,
dar nimeni n-a avut are încredere că ceilalți o vor face.
Departamentul de Stat vă avertizează că relațiile diplomatice se destramă.
Toți cei care încă mai dețin controlul asupra arsenalelor lor
se gândesc să atace primii. Exact ca dumneavoastră.
Comunitatea de informații știe că Entitatea învață constant.
Devine mai inteligentă, mai puternică.
Știu că avem doar 72 de ore până când toate forțele nucleare de pe Pământ
vor fi sub controlul Entității.
Trei zile până când își va concentra toată puterea
asupra celui mai puternic și sigur sistem de apărare din lume, al nostru.
Atunci, Departamentul Apărării nu va avea altă opțiune decât să vă preseze
să deschideți valiza aceea, să introduceți codurile
și să lansați un atac preventiv total
împotriva celorlalte opt arsenale nucleare din lume,
înainte ca Entitatea să-l controleze pe al nostru.
Dnă președinte, fie distrugeți lumea, fie o va face Entitatea.
În orice caz, e sfârșitul.
Există o altă opțiune.
Îmi poți spune ce știi despre acea cheie
și să ne dai puterea de a controla Entitatea.
Doamnă președinte, dacă aș fi sigur că e adevărat, v-aș spune tot ce știu.
Absolut tot!
Sunteți șefa CIA,
recunoașteți un război psihologic când îl vedeți. Priviți în jur.
Ne aflăm în realitatea creată de Entitate.
Și cred că se bazează pe dvs să mă opriți.
Dacă ce spui e adevărat, cum putem fi siguri că Entitatea
nu vrea să facem exact ce ne propui tu acum?
Știe că nu veți face un gest atât de nesăbuit.
Și că ar fi o nebunie să aveți încredere în mine.
Tocmai de aceea trebuie s-o faceți.
Măcar o dată, să facem Entitatea să se teamă de mișcările noastre.
Eu mă tem pentru celelalte trei națiuni, dnă președinte.
Care încă își controlează arsenalele.
State care s-ar putea panica și lansa un atac total
în timp ce el e plecat cu un portavion făcând cine știe ce.
În timp ce încearcă să distrugă Entitatea. Ceea ce știm cu toții că-i o idee proastă.
Vă rog, dnă președinte.
Cer trei zile în care să mențineți calmul la nivel mondial.
Trei zile.
V-am dezamăgit vreodată?
Și dacă Entitatea atacă înainte?
Are suficient rachete să ucidă miliarde. De ce n-a făcut-o?
Pentru că e o mașină. Și gândește ca o mașină.
Gândește pe baza a ce a învățat de la noi.
N-a lovit pentru că nu are control absolut.
Are nevoie de întregul arsenal nuclear mondial ca să garanteze rezultatul dorit.
Anihilarea totală a omenirii.
Doamnă președinte, va aștepta.
Centrul de Comandă Nucleară din Northwood, Londra, a fost compromis.
Regatul Unit a pierdut controlul asupra arsenalului lor.
Te mai întreb ultima dată.
Ce descuie?
Erika, am nevoie să ai încredere în mine.
Ultima dată.
Crede-mă când îți spun.
Când expiră cele 72 de ore,
voi apăsa butonul și atunci va fi responsabilitatea ta.
Doamnă președinte...
Gărzi... Arestați-l!
Ai auzit ce-a zis.
Ai 72 de ore.
Spune că vei ști ce să faci cu asta când va veni momentul.
Domnule! Succes.
Ți-am lăsat un mesaj acolo pentru după.
Poți să mi-l spui chiar tu... după.
Ne-au pus să depunem un jurământ când ne-au dat de ales.
Trăim și murim în umbre
pentru cei dragi și pentru cei necunoscuți.
Știu la ce te gândești.
Ai făcut bine că ai păstrat cheia.
Ai fost mereu de partea corectă, frate.
Mereu.
Și nu uita, viețile noastre nu sunt definite de un singur act.
Viețile noastre sunt suma alegerilor noastre.
Eu nu regret nimic. Nici tu n-ar trebui.
ECHIPA DE ASALT, GRUPUL X UNDEVA ÎN PACIFICUL DE NORD
22 MAI 1996
Erika... președintele ți-a spus semnificația acestui mesaj?
Nu, doamnă.
Serbia, 22 mai 1996. Amândouă am pierdut pe cineva drag.
Pentru că nimeni de la masa deciziilor n-a riscat.
Stau pe un butoi cu pulbere, dle.
Puțin mai încolo, se află singurul portavion rusesc, Amiralul Kuznețov.
Sunt la o mișcare greșită de un schimb de focuri
între două portavioane din Al Doilea Război Mondial.
Și la un pas de a declanșa Al Treilea Război Mondial.
Și-mi ceri să te duc direct în ochiul furtunii.
Da, doamnă. Da.
Ce anume cauți?
SOSUS. Sistem de Supraveghere Acustică.
O rețea globală de cabluri acustice submarine ce datează din Războiul Rece.
Dacă se întâmplă ceva subacvatic oriunde în lume,
una dintre stațiile de monitorizare va localiza exact incidentul.
Sigur una dintre ele a înregistrat explozia submarinului nostru rusesc
- pe fundul mării, în iarna lui 2012... - Fără a-i înțelege importanța.
Rușii știu când a dispărut Sevastopolul. Nu sunt siguri unde anume.
- Trebuie să alegem. - Exact.
Care dintre aceste stații a înregistrat explozia?
Știm că trupurile echipajului au fost găsite în marea înghețată.
- Și fiind găsite de pescari inuiți... - Presupunem că e undeva în Arctica.
O arie de 22 de milioane de km cubi.
Cea mai probabilă stație e...
- Asta, în Marea Bering. - Insula Saint Matthew.
- Rușii vor ști asta. - De ce n-au ocupat încă insula?
Pentru că Insula Saint Matthew e o bază militară americană.
Orice intervenție armată ar declanșa Al Treilea Război Mondial.
- Dar acum vine sfârșitul lumii. - Și rușii nu au nimic de pierdut.
Prietenii tăi înțeleg că intră într-un eventual asediu?
Știu că asta cere misiunea.
Deci, ca să recupereze codul sursă al Entității de pe Sevastopol,
Ethan are nevoie de coordonate precise de pe Insula Saint Mathhew.
Și de un submarin, evident.
Unul care să te ducă unde vrei.
Fără să pună întrebări.
Doamnă.
Asta, desigur, dacă prietenii tăi reușesc să obțină coordonatele.
Pe care trebuie să le emitem 15 minute la fiecare două ore...
Sperând că Ethan va putea cumva să ne recepționeze semnalul.
Cum ai de gând să ieși de sub gheață?
După ce-mi trimit coordonatele, echipa mea va merge acolo.
Ethan va avea un transmițător de înaltă frecvență,
ca să-l putem localiza sub gheață.
Apoi, luăm o drujbă și...
Ce? Tăiem o gaură în gheață ca să-l scoatem?
Stați așa. Dacă epava e la adâncime mare,
Ethan riscă decompresie severă înainte să ajungă la suprafață.
De aceea avem asta.
Ce naiba e asta?
O cameră de decompresie gonflabilă hiperbarică de ultimă generație.
Vorbești serios?
Ce?
Vrei să spui că viața lui Ethan și viitorul omenirii
depind de întâlnirea noastră în același loc, în același timp,
undeva în marea Bering înghețată... cu asta?
Exact.
Dacă se îneacă înainte să ajungem acolo?
Cel mai probabil, o s-o facă.
Dar într-o apă atât de rece, hipotermia îi va încetini
funcțiile metabolice, ceea ce ne va da timp să-l resuscităm.
Ăsta e planul tău?
Exact.
E planul nostru.
Cel mai aproape submarin e Ohio.
Nava lui Jack Bledsoe.
Scufundat, e contactabil doar prin radio VLF,
protejat de orice transmisie digitală.
Deci e imun la chestia asta.
Dar doar dacă stă scufundat.
Un Osprey ajunge acolo în două ore, dar nu are combustibil să și aștepte.
Nu avem altă opțiune.
Dacă Bledsoe primește ordinul meu,
și dacă-l consideră autentic, ar putea urca la adâncime de periscop.
Ar putea aștepta 30 de secunde.
Dacă întârzii chiar și un minut...
Doar dă-mi șansa asta.
L-ați lăsat pe Hunt să plece?
Asta am zis.
Cu cheia?
Ce putea face fără ea?
Unde e acum?
În nordul Pacificului, presupun.
I-ați dat un portavion?
Sunt comandantul suprem al armatei, dle Secretar.
E portavionul meu și fac ce vreau cu el.
Știai că se va întâmpla asta.
Am bănuit.
Puteați măcar să ne spuneți.
Tocmai am făcut-o. Sunteți liberi.
- Doamnă președinte... - Asta e tot.
N-am putut să-ți spun.
Trebuia să fie responsabilitatea mea, doar a mea.
Și trebuia să-i câștig timp lui Hunt.
Cineva ar fi putut încerca să-l oprească.
Poate nu sunt de acord cu tine, dar îți respectă autoritatea.
Până la final, cineva va intra în panică.
Cineva va încerca să mă oprească.
Altă drumeție.
Știi unde e?
Știu unde o să fie.
Să-l surprindem.
INSULA SAINT MATTHEW MAREA BERING
Nu uitați, guvernele ar ucide pentru ce știm despre Sevastopol.
Asta e o stație CIA cu agenți de teren veterani,
antrenați să obțină informații și să nu le divulge niciodată.
Nu le spuneți nimic de misiunea noastră reală.
Lăsați-mă pe mine să vorbesc.
Intrați.
Bună.
Vă pot ajuta?
Sper din toată inima.
Căutăm stația de monitorizare SOSUS.
Ai găsit-o, prietene. Eu sunt șeful stației, Bill Donloe.
Soția mea, Tapeesa.
Bună. Îmi pare bine.
Încântată, Bill.
- Suntem seismologi britanici... - Scuze, ai spus Donloe?
- Exact. - Bill. William Donloe.
Donloe de la Langley.
Donloe din Black Vault.
În persoană.
Și voi sunteți?
Nu-mi vine să cred. Serios?
Tipul ăsta e o legendă în programare.
A proiectat serverul CIA de la Langley.
Black Vault. E cea mai sigură bază de date de pe planetă.
E complet impenetrabilă.
Dacă ar fi fost, n-aș mai fi aici.
A fost infiltrat în '96, și agenția m-a exilat în aceeași zi.
Sunt aici de atunci.
- Deci stai pe insula asta... - De 30 de ani.
De curiozitate, cum de știți despre Black Vault?
E strict secret.
Tic-tac, tic-tac.
Cine ați spus că sunteți?
Spune-i de ce am venit.
Dle Donloe, Bill, chiar dacă ți-am spune adevărul, n-ai crede.
- Eu n-aș crede. - Grace.
Pe scurt, avem nevoie de acces
la toate datele tale SOSUS din iarna lui 2012.
Altfel, lumea se va sfârși în câteva zile.
Se întâmplă, nu-i așa?
Entitatea.
Am tot avertizat lumea de ani de zile, dar nimeni n-a ascultat.
Ne poți ajuta?
Aș vrea să pot.
Vă rog, intrați.
Faceți-vă comozi.
Dle, treziți-vă! Treziți-vă, dle!
Avem probleme! Probleme mari!
- Ce se-ntâmplă? - E Amiralul Kuznețov.
Trebuie să plecăm de-aici!
Suntem în zona de urgență!
- Vreun semn de Ohio? - Nu, dle. Și suntem la limită.
Dacă nu mă întorc, nu mai avem combustibil până la navă.
- Ceva la radio? - Doar paraziți pe VHF.
Dacă prietenii tăi transmit un semnal, nu-l auzim.
Survolați zona.
Domnule, suntem la limită.
Cinci minute. Doar cinci minute.
Vă rog!
Ai un minut.
Redu viteza!
De ce staționăm? Trebuie să plecăm!
Inamici la ora două!
Ne arată rachetele!
E singurul avertisment pe care-l primim.
Avioane rusești...
E al Treilea Război Mondial! Trebuie să plecăm!
...spațiu aerian internațional. Nu avem intenții ostile.
Repet, nu avem intenții ostile.
Unde naiba te duci?
Unde ești, Ethan?
Căpitanul Bledsoe, presupun.
Și tu ești sărit de pe fix.
Ce făceai dacă nu apăream?
Nu m-am gândit atât de departe.
În regulă.
Nu.
Contraamiralul Neely vă salută.
Mi-a spus să mă aștept la o rachetă verde.
N-a zis nimic de taser.
Vvrei să-mi spui despre ce e vorba?
Misiunea mea e secretă.
Vreau să mă duceți spre nord.
Continuă.
Aștept coordonate exacte prin transmisie în cod Morse.
Și cum te aștepți să le primești sub apă?
Trebuie să urcați la adâncime de periscop,
să ridicați antena și să scanați capătul inferior al benzii VHF.
- Pentru cât timp? - Cincisprezece minute.
Asta le-ar da rușilor 15 minute să ne localizeze poziția.
De la prânz, apoi la fiecare două ore după aceea,
până când echipa mea îmi trimite acele coordonate.
În nord e Marea Bering.
Acum, toate submarinele flotei ruse din Pacific sunt acolo.
Misiunea mea e să le aflu pozițiile și să descopăr ce pun la cale.
Bănuiesc că tu știi răspunsul.
- Ce e aia? - Insula Saint Matthew.
E doar o veche stație de monitorizare acolo.
Nu, aia. Lângă ea. Ce e?
Losharik.
Știi ce e?
Un mini-submarin al forțelor speciale ruse.
Bravo.
A fost văzut lângă Saint Matthew acum mai bine de o oră.
E lansat de pe ăsta.
Belgorod, cel mai periculos submarin din Marina Rusă.
Misiunea mea secundară e să-l găsesc pe ticălosul ăla și să nu-l pierd din ochi.
Losharik înseamnă că e pe-aproape.
Ai oameni pe insula aia.
De acolo vin coordonatele.
Mă ajuți?
Domnule.
Dacă vrei să zgândări ursul...
...ai venit la cine trebuie.
Vreau să vorbesc cu maistrul scafandru.
Șefule.
Da, domnule.
Pills să se vadă cu oasptele nostru în compartimentul din față.
Am înțeles. Pe aici, domnule.
Cum le-am zis și lor, n-am datele pe care le vor.
Agenția mi-a ignorat cererile de modernizare zece ani.
Într-o zi, apare o echipă din senin și reface tot sistemul în câteva zile.
- Bănuiesc că era iarna lui 2012. - Da.
Sistemul vechi era pe benzi magnetice cu backup pe dischete de 8 inci.
Erau în magazia din spate.
Cutiile astea ar putea conține coordonatele pe care le căutați.
Dar nu am un cititor.
Și acela a fost luat în 2012.
Vă așteptați să construiesc unul?
Am venit pentru coordonate, nu cutii.
Să zicem că găsiți coordonatele. Ce se-ntâmplă cu echipa mea?
Ducem coordonatele superiorilor mei.
Oamenii mei așteaptă aici.
Când găsim ce căutăm,
oamenii mei pleacă și nu veți păți nimic.
Ai crede asta în locul meu?
Nu.
Aveți o oră să construiți un cititor.
- Cum te cheamă? - Koltsov.
- Prenumele? - Căpitan.
Koltsov, eu sunt Grace. El e Benji.
Am putea, măcar 5 minute, să fim oameni?
Nu ruși, nu americani, oameni ce vor să-și revadă apropiații.
N-am pe nimeni. Nici măcar un câine.
Sigur n-ai cheia asta.
O cheie cruciformă ce oferă acces la Podkova.
Chiar și cu coordonatele,
tot nu puteți recupera codul sursă al Entității fără ajutorul nostru.
Mai aveți o cheie, nu?
Ați avut-o de la început.
Dar nu aveți coordonatele.
Și când construiți cititorul, le vom avea.
Să încercăm altceva.
Dacă ți-aș spune că avem un prieten renegat de propriul guvern
pentru că a refuzat să predea această cheie?
Prietenul nostru e undeva acolo, liber de orice lanț de comandă,
așteptând să-i transmitem acele coordonate.
Și nu se va da în lături de la nimic să recupereze în siguranță Podkova
și să folosească codul sursă de pe ea pentru a distruge Entitatea.
Nu pentru o națiune, ci pentru toți.
Nu vezi?
Entitatea mizează pe neîncrederea dintre noi.
Te rog, lasă-ne să ne terminăm misiunea.
Nu suntem dușmani.
Ai crede asta, dacă ai fi în locul meu?
Nu.
Presupun că nu.
Aveți o oră.
Ăsta e costumul de presiune Mark 7, conceput să reducă
timpul de decompresie după scufundări la adâncimi extreme.
Folosește un amestec exotic de oxigen și gaze inerte.
Trebuie o hiperventilație prelungită ca să-l tolereze corpul.
Ce gaze?
Secret.
Dacă misiunea durează sub 20 de minute,
timpul de decompresie se reduce de la zile la ore.
- Teoretic. - Teoretic?
N-am testat Mark 7 sub 90 de metri.
Ca să conservi aerul, cobori rapid, ceea ce garantează SNÎP.
Sindrom Nervos de Înaltă Presiune.
O să ai tremurături, spasme, amețeli,
dezorientare și confuzie mentală.
Toate sub o presiune extremă.
Chiar dacă Mark 7 merge perfect,
tot nu vei avea suficient amestec pentru o ascensiune lentă.
Riști un accident de decompresie.
Azotul din mușchi se extinde în sânge.
O durere cumplită. Convulsii.
Nu-ți mai poți controla corpul.
O să ai 20 de minute să ajungi la camera de decompresie.
Fără camera de decompresie...
Ești mort.
Încă o scanare VHF a trecut.
Dacă prietenii tăi transmit, n-am recepționat nimic.
Haide, mergi.
Sunt câinii din hambar.
Trebuie să mănânce.
Să-ți spun un secret, prietene.
Nu sunt coordonate pe niciun disc.
Modernizarea aia de acum 14 ani...
...părea o mușamalizare.
Și șeful echipei a jignit-o pe Tapeesa.
Nu mi-a plăcut.
Nu le-am zis de backup-urile astea.
După ce-au plecat, le-am verificat pe toate personal.
Un singur incident a ieșit în evidență.
O implozie submarină masivă,
cu o lună înainte să vină să ia totul.
Desigur, n-am înțeles importanța.
Dar am notat coordonatele și am distrus singurul disc.
Vrei să spui că știi unde e Sevastopol?
La centimetru.
Ora mesei.
Poate soția mea să se ocupe de câini?
Nu mă pot concentra cu gălăgia asta.
Coordonatele.
Ai grijă.
Te iubesc.
O să ne revedem.
- Va avea nevoie de ajutor. - Mă duc eu.
Mi-ar prinde bine niște aer.
Du-te cu ele.
Cinci minute până la următoarea transmisie.
Curând vom fi sub gheață și vom pierde comunicațiile.
Va fi ultima noastră șansă.
Șef de cart, ridică antena de comunicații 1.
Ce? Stai! Stai, Hagar. Stai!
Stai. Ce-i asta? Ce-i asta?
Nu vei opri Entitatea, Ethan.
Nu te pot lăsa.
Donloe, radioul! Trimite coordonatele!
Recepție cod Morse pe VHF.
Radio pe difuzor.
Hagar... stai prea mult...
... pe internet!
Trimite coordonatele! Ai noștri ascultă!
Acoperișul stă să cadă. Afară!
Doi, trei.
Nu, stați, stați! Unde e Donloe?
Donloe, trebuie să plecăm!
Coordonatele pe care le voiai. Mă tem că ești pe submarinul greșit.
E la 3.200 km de Capul Bunei Speranțe, în cealaltă parte a lumii.
Aproape exact.
"Exact."
Exact opusul.
În caz că ascultau rușii.
Foarte isteț.
Ofițer de cart, curs nou, 3-4-0.
Dreapta 15 grade, menținem cursul 3-4-0.
Înțeles, cârma dreapta 15.
Ofițer de cart, contact scufundat, direcție 1-0-0.
La limita sectorului tribord.
Pe difuzor.
Prezintă acustica unui submarin rusesc clasa Oscar II.
Șef de cart, pregătiți echipa de urmărire în mod silențios.
Am înțeles.
O misiune îndeplinită.
Am găsit Belgorodul.
E chiar în spatele nostru.
Oriunde te duce misiunea...
...acum îi duci și pe ruși acolo.
Nu vor afla niciodată destinația mea.
Când ajungem la coordonatele astea, să încetiniți la 10 noduri.
Întoarceți submarinul.
Și duceți-i pe ruși înapoi pe unde am venit.
Și misiunea ta?
O să cobor pe drum.
Fără camera noastră de decompresie, o să mori sigur.
Domnule...
camera voastră de decompresie n-a fost niciodată parte din plan.
Bine.
Care e, mai exact, planul tău?
Bine.
Eu? Nu, nu, nu, nu, nu pot. Nu știu cum.
Desigur.
Arată-mi.
Stânga.
"Înainte."
Înseamnă stop?
Bine.
Asta pentru ce e?
Urs polar?
Cheia ta.
Pornit. Respiră adânc.
Ghidajul Mark 7 te va duce la coordonate.
Adâncimea e de 150 de metri.
Ai cam 19 minute până la țintă.
10 minute la obiectiv.
Ține minte.
Orice secundă în plus îți scade șansele de supraviețuire.
Și nu uita.
Trebuie să expiri continuu când urci la suprafață.
Dacă-ți ții respirația, plămânii îți explodează.
Transmițătorul VHF pe care l-ai cerut.
Echipa ta te va găsi pe o rază de 3 km.
Ai grijă de el.
Succes.
Ai grijă de costumul meu.
Sonar, distanța până la Belgorod.
Dle, suntem prea aproape, nu pot determina.
Reduceți viteza la 10 noduri.
Cârmă, la semnalul meu. Spre dreapta.
Aștept semnalul, căpitane.
- Marcați virajul. - Am înțeles. Cârma spre dreapta.
Dumnezeu cu tine.
E-n regulă. E-n regulă.
- Unde e? Podkova. Unde e? - Aici.
Ai reușit, Ethan.
Ai reușit.
Ce urmează?
Acum îl găsim pe Gabriel.
Luăm capsula lui Luther.
Și ucidem Entitatea.
Ethan, m-am gândit...
Cum putem repara tot ce-a făcut Entitatea?
Dacă o putem controla,
am putea aduce lumea înapoi de pe marginea prăpastiei.
Grace, cui i-ai încredința atâta putere?
Ție, normal.
Doar ție.
Cred că ai fost menit să faci asta.
Nu eu. Nimeni.
Mulțumesc.
Pentru că m-ai adus înapoi.
N-ai pentru ce.
E o poveste lungă.
N-am fost prezentați, sunt...
William Donloe. Langley.
Ne-am cunoscut acum 30 de ani.
Oarecum.
Deci tu ești el.
Îți datorez viața.
Nu știu cum să repar răul pe care ți l-am făcut.
E o chestiune de perspectivă, prietene.
Dacă n-ai fi spart seiful acum 30 de ani, probabil eram tot acolo.
Poate chiar aș fi crezut că sunt fericit.
N-aș fi găsit niciodată singurul cămin care mi-a adus pace.
Și sigur n-aș fi cunoscut-o pe femeia pe care o iubesc.
N-ai ce să regreți.
Îți datorez viața.
Aterizăm exact când expiră timpul, dar până ajungem noi,
Entitatea va controla cele nouă arsenale apocaliptice automatizate
și va alimenta rachetele pe care le controlează.
Dar nu le poate lansa până n-are un loc unde să se ascundă,
dacă vrea să supraviețuiască.
Cel mai sigur loc e aici.
- Ce e ăla? - Buncărul Apocalipsei.
Kongo Yoa.
E un server top secret, autonom, solar, protejat TEMPEST,
de nivel A, cu un exabyte de date.
Un miliard de gigabiți.
- O grămadă de filme. - Nu ești departe de adevăr.
Conține toată cunoașterea considerată demnă de a fi păstrată,
și e complet ecranat.
Total imun la orice energie electromagnetică.
Nicio transmisie nu intră sau iese.
O arcă incoruptibilă a istoriei umane,
construită să supraviețuiască sfârșitului lumii.
Deci, dacă Entitatea intră acolo, ar supraviețui mii de ani,
indiferent ce s-ar întâmpla cu lumea.
De ce ar vrea să supraviețuiască?
Ce câștigă dacă distruge toată viața pe Pământ?
O întrebare pe care probabil și-a pus-o Noe înainte de potop.
Anti-Dumnezeul se crede Dumnezeu.
Cum o omorâm?
Mereu direct la subiect, nu?
Asta e capsula otrăvită cu algoritmul lui Luther.
Iar asta e Podkova, cu codul sursă original al Entității.
Combinate, formează un fel de toxină digitală.
Încărcată în spațiul cibernetic, toxina va ataca Entitatea
și-i va altera percepția realității.
- Deci, combinând-o cu Podkova... - L-am putea înșela pe stăpânul minciunilor.
Dar... există mereu un dar.
Dar... n-avem capsula lui Luther.
Gabriel o are, de aceea putem fi siguri
că ne va aștepta în Buncărul Apocalipsei.
Infectată cu algoritmul lui Luther, Entitatea va crede că intră
în serverul central al joncțiunii, când de fapt va intra aici.
Ce e?
Atenție, e foarte fragil.
Nu se poate.
E un cititor de date optice 5D.
360 terabiți la purtător.
Erau doar teoretice.
Erau, până a construit Luther unul.
Dacă Entitatea e duhul, atunci cititorul optic
e lampa în care îl vom închide.
Și așa ajungem la partea grea.
Odată intrată, crezându-se în siguranță,
Entitatea va iniția o lansare nucleară.
Trebuie să deconectăm cititorul înainte să o poată face.
Cât timp avem?
Cam o sută de milisecunde.
Cât ai clipi.
- Prea devreme... - Nu prindem duhul în lampă.
- Prea târziu... - Nu vom opri lansarea.
Dacă-l scoatem când nu trebuie, Entitatea câștigă.
Succes.
Dacă Buncărul e ecranat electronic,
cum se așteaptă Entitatea să intre?
Se așteaptă să-i dăm noi drumul.
La fel cum Gabriel se așteaptă să-i dau Podkova.
Nu vom face nici una, nici alta, nu?
Gândiți-vă. Buncărul e ecranat.
Niciun semnal nu intră sau iese.
Cineva trebuie să iasă afară
ca să încarce capsula lui Luther în Entitate.
Și dacă Gabriel vrea să controleze Entitatea...
Trebuie să încarce capsula lui Luther.
Ai de gând să-i dai Podkova și să-l lași să scape cu capsula?
Exact asta am de gând să fac.
Gabriel va face parte din echipă, fără să știe.
E o nebunie. Lași Entitatea înăuntru.
Exact asta vrea să faci.
- Este scris. - Da.
E singura șansă să-i învingem pe Gabriel și Entitate.
O șansă la un trilion.
Ethan, gândește-te la ce faci.
Gândește-te cum ai ajuns aici.
Gândește-te cum a ajuns lumea aici.
De unde știi că Entitatea n-a vrut să recuperezi Podkova?
Poate ți-a zis că e imposibil
pentru că știa că exact asta trebuia să auzi.
Asta crezi, Grace?
Cred că riști soarta lumii
și miliarde de vieți într-o fracțiune de secundă.
Da, Grace. Asta fac.
Dacă ar exista altă cale, aș alege-o.
Știu că aveți îndoieli. Nu vă condamn.
Dar trebuie să rămânem uniți.
Și trebuie să ne asigurăm că Grace deconectează cititorul.
Eu?
Ce deosebește un hoț bun de unul grozav?
Sincronizarea.
Cât ai clipi.
KONGO YOWA AFRICA DE SUD
Unde-i toată lumea?
Știu ce urmează.
Au plecat acasă.
Nu putem prezice cu precizie cât de repede acționează Entitatea.
Dnă Președinte, Hunt a dispărut.
Dacă nu e mort, îl au rușii.
Dacă pierdem controlul arsenalului,
pierdem orice speranță de a opri Entitatea să lanseze.
Nu mai avem timp.
Generale Sidney, care e cea mai limitată opțiune de atac?
Lovituri nucleare precise asupra centrelor de comandă
ale celor opt națiuni controlate de Entitate.
Beijing, Islamabad, Londra,
Moscova, New Delhi, Paris, Phenian și Tel Aviv.
Victime.
Bilanțul atacurilor inițiale.
Și mai mulți ulterior, evident, din cauza urmărilor radioactive.
Estimările variază.
Evident, bombardarea orașelor mari din opt țări diferite
ar crea o criză politică fără precedent.
Care ar duce, probabil, la un război global prelungit.
Ar fi prudent, diplomatic vorbind, să facem... un gest.
Un gest?
Să sacrificăm unul dintre orașele noastre.
Am pregătit o listă.
Au fost aranjate după importanța strategică, economică...
și populație, desigur.
Ați sacrifica 100 de milioane de vieți pentru a salva șapte miliarde.
Asta nu se poate întâmpla.
Doamnă președinte, suntem în realitatea Entității.
Și e șah-mat.
Sergent, am nevoie de arma ta.
Domnule?
M-ai auzit, fiule. Dă-mi-o.
Serverul principal e pe-acolo.
Benji, Grace, veniți cu mine.
Restul așteptați aici.
Nu. Gabriel e acolo.
Vin cu tine.
O să-i vină timpul.
Bine.
Aia e ușa spre camera serverului.
E prea expusă.
Întoarceți-vă la ceilalți.
Dacă Gabriel e acolo, o să te omoare.
Trebuie să iasă de aici cu capsula și Podkova.
Eu sunt dispensabil. Voi nu.
Are dreptate.
Ai grijă de echipa ta.
Răfuiala finală.
O bombă de 30 de megatone.
Dacă omul meu apasă butonul ăla, Entitatea n-are unde să se ascundă.
Ce se-ntâmplă cu tine?
Am un avion care mă va duce la distanța minimă de siguranță.
Fiabil, analog, sub radar.
Am adus și unul de rezervă.
În caz de ceva.
Chiar crezi că distrugerea locului ăstuia va opri Entitatea să lanseze?
Cred că blufează.
N-o să distrugă lumea dacă nu poate supraviețui
și nu poate supraviețui dacă n-o lași să intre.
Dă-mi Podkova și te las să pleci.
De ce te-aș crede?
Pentru că vreau ca tu și toți cei dragi ție
să trăiți mult și bine în lumea pe care o voi crea.
Când Entitatea îmi va răspunde mie.
Ești învins, Ethan.
Dacă nu azi, în alt loc, altădată.
Cât timp am asta, oriunde aș merge, mă vei urma.
Și Podkova va ajunge la mine.
E scris.
Nimic nu e scris.
Nu cred că Luther ar fi de acord.
Acum, spune-mi că o să câștig.
Ai câștigat.
Îmi place cum sună.
Mai zi o dată.
- Nu. - O, nu.
Să-ți văd mâinile.
Spune. Timpul?
18 minute.
Te cunosc.
- Donloe. - William Donloe.
Soția mea, Tapeesa.
Trebuie să recunosc, Hunt.
Ai adunat un grup pe cinste.
Presupun că Entitatea tremură în circuitele ei virtuale.
Ce trebuie să știu despre asta și care era, mai exact, planul?
Singurul plan e să i-o dai și să-l lași să plece. Acum.
- Vrei să-i dau asta și să-l las să plece? - Chiar acum.
- Acum? - Acum.
În clipa asta...
președintele SUA se pregătește să vaporizeze milioane de oameni.
Doar pentru că Ethan nu crede că cineva poate controla Entitatea.
Vi se pare logic?
Poate ar trebui să întrebați echipajul de pe Sevastopol.
- Timpul? - 17 minute, dle.
Kittridge.
N-ați fi aici dacă Ethan n-ar avea un plan.
Cine-mi spune care e planul,
va salva milioane de vieți și va fi cruțat de soarta celorlalți.
Dle, timpul ne presează.
Trebuie să ajungem la o distanță sigură.
De ce mai stăm aici?
Pentru că el e aici și el e aici.
Și asta înseamnă ceva.
În orice clipă, Ethan îmi va spune ce.
Îl cunosc pe omul ăsta de mult.
N-o să permită ca prețioasa lui echipă să pățească ceva.
Ăsta e tiparul, nu-i așa?
Refuzi să-i sacrifici pe cei apropiați.
De asta suntem încă aici.
S-a terminat.
Să nu-ți fie rușine.
Spune-mi ce-mi scapă.
Timpul.
- Bine. - Acum!
Gabriel!
Paris, Gabriel! Omoară-l!
Degas! Gabriel! Împușcă-l! Omoară-l!
Prinde-mă dacă poți, Ethan!
Du-te după el și ia capsula!
Noi mergem în camera serverului și lăsăm Entitatea să intre.
Ethan, ne descurcăm noi.
Uiți de bombă. Bomba nucleară.
Ne descurcăm noi.
- Ethan! - Benji.
Du-te! Mă descurc. Du-te!
Cât ai clipi.
Paris, acoperă-mă!
Hunt!
Credeam că nu mai pleacă.
Ne descurcăm noi.
Trebuie să plecăm, Briggs.
- Cum vrei. - Hai.
Trebuie să fie o cale s-o dezarmăm.
Chiar dacă oprim detonarea nucleară,
nu putem opri explozia detonatoarelor.
Am supraviețui exploziei din camera serverului?
Doar dacă cineva rămâne și oprește bomba din a deveni critică.
Dar oricine-ar fi, n-o să scape.
Cine trăiește și cine moare?
Ne ocupăm noi de bombă. Restul, duceți-l pe Benji la server.
N-avem timp de discuții. Plecați.
O să ne revedem.
- Țineți apăsat. Țineți apăsat. - Mă ocup eu.
Rămân cu ei.
N-am ce face în camera serverului.
Succes.
Unde ai învățat să faci asta?
N-am zis c-am învățat.
- Nu e bine deloc. - Ce e?
Dacă ar fi să ghicesc, pneumotorax în tensiune.
Adică?
Presiune în cavitatea pleurală.
Plămânul îmi cedează.
Dacă nu facem ceva rapid, mă sufoc sau fac infarct.
Aveți experiență medicală?
Eu știu doar să omor.
Ne descurcăm cu ce-avem.
Grace, sparge serverul ca să lăsăm Entitatea să intre.
Ia uneltele și du-te la panou.
- Paris, va trebui să mă operezi. - Eu?
Bun.
Întâi, astupă gaura de glonț, să fie etanșă. Închide-o bine.
Un bandaj.
Un bandaj, te rog.
Sunt aici, ce fac?
Trebuie să găsești comutatorul rețelei interne.
- L-am găsit. - Paris, clavicula, coasta a doua...
Acum... fă o incizie.
Ține asta.
Paris, o să fie bine.
Pân' la fund.
Și acum?
- Pixul... din geantă. - Presiune.
Demontează-l.
Grace, ai găsit comutatorul?
- Da. - Bun, oprește-l.
- Și acum? - Deschide panoul.
- Ce fac? - Împinge aia în incizie.
Grăbește-te.
Mulțumesc.
Slavă Domnului.
Degas, care-i situația?
Totul e sub control aici.
Ține-o nemișcată.
Dar n-o scoate.
Cum am spus, Ethan.
Cât am capsula, Podkova va veni la mine.
- Stați așa. - Ce e?
S-ar putea să avem o scăpare.
Firele astea de masă sunt triplu redundante.
Dacă tăiem oricare trei simultan,
am putea întârzia explozia detonatoarelor.
Destul ca cineva să ajungă la server.
Cât timp?
Zece secunde, poate.
Crezi că ajungi la ușa aia în zece secunde?
Putem afla într-un singur mod.
Dă-mi cheia cu clichet.
Am intrat. Ce fac?
Încă n-am scăpat.
În orice clipă, o să-mi scadă tensiunea drastic
și-o să leșin, deci trebuie să ne mișcăm repede.
În geanta de scule e un receptor, o cutie argintie cu două luminițe.
Am găsit-o.
Trebuie să-l legăm la panourile solare ale serverului ca să facem o antenă.
Așa știm când Ethan încarcă capsula.
Gata.
Acum vine partea foarte grea.
E un mănunchi de cabluri albastre, negre și roșii în colțul dreapta-jos.
Spune-mi ce să fac.
Taie două fire într-o ordine anume, dar orice ai face,
nu le tăia...
- Benji! - Pe cele roșii.
Dnă Președinte, ca Secretar al Apărării, vă atrag atenția
asupra Planului 8044, Opțiunea 9.1:
o lovitură nucleară asupra centrelor de comandă
ale celor opt națiuni controlate de Entitate.
Modificat să includă orașul american ales pentru sacrificiu.
Biscuitul?
Ați vorbit cu fiul dvs?
Ce i-aș spune?
Cod de autentificare verificat.
Haide!
Hai, Ethan.
Recunoaște când ești învins.
În orice clipă, echipa ta va muri
și Entitatea nu va avea unde să se ascundă.
O să te epuizez.
Podkova va fi a mea și Entitatea va asculta de mine.
E doar o chestiune de timp.
Grace, credem că putem opri bomba să devină nucleară,
dar toate detonatoarele vor exploda.
Despre ce explozie vorbim?
Cât de mare o să fie?
Mare!
Ethan are nevoie de tot timpul posibil.
Taie ultimul fir în ultimul moment.
Doamnă președinte, lansarea e activată.
Ce faceți?
Ce trebuia să facem de la început.
Să ordon Centrului de Comandă Strategică să taie curentul.
Scoatem rachetele din uz complet. Oprim tot.
Dnă Președinte, asta ne-ar lăsa fără nicio apărare.
Refuzându-i Entității accesul la cel mai mare arsenal nuclear de pe glob.
- Sună. - Slavă Domnului.
Dnă, suntem singura națiune capabilă să atace Entitatea.
Acum suntem singura națiune din lume cu puterea de a alege.
Azi, aleg să nu atac.
Dnă președinte, gândiți-vă bine.
Faceți o greșeală teribilă.
De dragul țării, ascultați de vocea rațiunii.
Exact asta fac.
Fă-mi legătura cu Comandamentul Strategic.
Milioane de oameni vor muri dacă nu apăsați butonul, dnă.
Alte milioane vor muri dacă o face.
Ce ne dă dreptul să decidem cine trăiește și cine moare?
A depus un jurământ ca Președinte.
La 20 de minute după lansare, n-o să mai conteze nimic.
Nimic!
Înclin să fiu de acord cu președinta.
Cât noi ne certăm, Entitatea se pregătește să atace, dnă.
Puteți alege să trăiți în realitatea Entității, dlor.
Eu n-am s-o fac.
V-o dau pe dna președintă.
Biroul Generalului Overton, Comandamentul Strategic.
Generale Overton, sunt președintele,
te sun de la Mount Weather cu un ordin neortodox.
Ascultă-mi instrucțiunile cu mare atenție și urmează-le...
- Doamnă președinte. - Sunt bine, sunt bine.
Generale.
Doamnă președinte.
Entitatea își alimentează rachetele,
dar are nevoie de un loc unde să se ascundă înainte de lansare.
- Te ascult, Grace. - Am reușit. Gata.
Receptorul e conectat.
Bun. Să-i dăm drumul.
Pornește-l.
Receptorul e activat. Becul roșu e aprins.
Degas, cum stăm?
Grace, scoatem ultimul detonator.
Suntem gata să tăiem siguranțele.
Patru minute.
Înțeles. Patru minute.
Introdu cititorul.
Gata.
Acum urmărește luminile de pe receptor.
Când lumina roșie devine...
Ce? Scuze.
Când lumina roșie devine verde, Ethan a conectat capsula la Podkova.
Și Entitatea a fost infectată cu algoritmul lui Luther.
Bine. Și după?
Tai firul roșu și lași Entitatea să intre.
Trebuie doar ca Ethan să ia capsula.
O să reușească.
Doar unul din noi are parașută!
Mult noroc!
Nu mai avem timp.
La 10 secunde, număr invers de la trei.
Trei, doi, unu, taie.
Apoi fugim mâncând pământul spre ușa aia.
Ține minte, când se aprinde cititorul, știi că Entitatea e înăuntru.
Ai o sută de milisecunde.
Cât ai clipi.
Unde ești, Ethan?
Aici președintele.
A reușit.
Salut, frate.
Dacă asculți asta, lumea e încă aici. Și tu.
Apropo, nu m-am îndoit nicio clipă.
Știam c-o să reușești.
Cum faci mereu.
Cu timpul, sper să vezi că viața asta n-a fost un capriciu al sorții.
A fost chemarea ta, destinul tău.
Un destin ce atinge orice ființă vie.
Ne place sau nu, suntem stăpânii sorții noastre.
Nimic nu e predestinat.
Și cauza noastră, oricât de justă,
pălește în fața impactului efectului nostru.
Orice speranță pentru un viitor mai bun vine din voința de a-l crea.
Un viitor ce reflectă măsura binelui din noi înșine.
Control foc!
Și tot binele din noi se măsoară prin binele pe care-l facem altora.
Toți avem aceeași soartă, același viitor.
Suma alegerilor noastre infinite.
Un astfel de viitor e clădit pe bunătate, încredere și înțelegere reciprocă.
Dacă alegem să-l acceptăm.
Mergând fără ezitare spre o lumină pe care nu o vedem.
Nu doar pentru cei apropiați.
Bună, mamă.
Ci și pentru cei pe care nu-i vom cunoaște.
Sper că știi că te voi iubi mereu, frate.
Și ne vom revedea.
Nu prea curând, sper.
Lumea încă are nevoie de tine.
Desigur, n-o vor ști niciodată.
Dar noi știm.
Noi, cei ce trăim și murim în umbre.
Acest mesaj se va autodistruge în cinci secunde.
Mult noroc, Ethan.
Traducerea și adaptarea: jarvis
Proper Sync by: LEONTIN