Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Az emberek bizonyos szituációkban
szörnyű tettekre képesek.
Noha tettük szörnyűséges, önmaguk nem szörnyetegek.
Miért egy olyan elnök irányítja
ezt az országot,
akinek a viselkedése radikális mértékben ártalmas
az ország, de talán az egész világ jólétére?
Az ideológiai bizonyosság erejét manapság
nagymértékben a magánytól való félelem határozza meg.
Találkozol emberekkel, és megkérdezed tőlük, hogy mi az igazság?
Mi a fehér és mi a fekete?
Ez mind szép és jó, de csak óvatosan!
Nehogy Szókratész sorsára juss!
Nem vagyok szörnyeteg!
Kezdjük!
Itt Nelly Ben Hayoun.
Egy tandíjmentes egyetemet vezetek, aminek a neve: Földalatti Egyetem.
Elhatároztam, hogy felkutatom a tudás eredetét, és elhozom a diákjaimnak
a bőröndömben.
Mi a tudás?
Kié a gondolatunk?
A szörny gondolkodik?
Én szörnyeteg vagyok?
Te szörnyeteg vagy?
Van egy tettestársam is.
Hannah Arendtnek hívták.
Már meghalt.
Politikai filozófus volt.
- Bonjour! - Madame!
Nagyon örvendek! Megtiszteltetés.
Tessék csak, tessék!
Úgy gondolom, Hannah Arendt és a filozófiája
fontos része minden beszélgetésünknek
a gondolkodókkal.
- Igen. - Én személyesítem meg őt,
- mint láthatja… - Értem.
Szóval erről van szó.
Igen. Nem ismerte fel az öltözetemet?
Most már értem, miről beszél.
Persze, ismertem őt,
de nem ilyen ruhában.
1972 áprilisában ismerkedtünk meg.
FILOZÓFIAPROFESSZOR
Meghívták előadást tartani
a főiskolámra.
Nem én hívtam meg. Akkor még nem igazán érdekelt a munkássága.
- Arendt politikai filozófus? - Nem.
Meghalt? Vagy még él?
- Hannah nem… - Nem azért, csak…
Rágjuk át magunkat az alapvetéseken,
aztán belevághatunk.
Szorítkozzunk most az alap információkra!
Tudjuk, hogy 1906-ban született.
Kicsoda?
Hannah Arendt 1906-ban született, és 1975-ben halt meg.
Amikor meghalt, voltak csodálói,
és az emberek…
Most,
századunk második évtizedében
egyre inkább úgy beszélnek róla,
mint a 20. század egyik legmeghatározóbb politikai gondolkodója.
Nézzük csak meg, mi történik nemcsak az Egyesült Államokban,
hanem szerte a világban:
a tekintélyelvűség felé mozdulás,
a propaganda térnyerése,
a…
szisztematikus hazugságok, a tények semmibe vétele,
ezek mind olyan dolgok, amik szerinte
alapjában meghatározták a 20. századot,
és a totalitarizmus eredetéről szóló könyve végén azt írja,
hogy a Hitleréhez vagy Sztálinéhoz hasonló totalitárius rendszerek
megbukhatnak,
de a totalitárius eszközök használatára irányuló kísértés fennmarad.
Ilyen világban élünk manapság.
Ideológiák esetében
felettébb érdekes,
- hogy miként formálódnak. - Igen.
Tandíjmentes egyetemet vezető pedagógusként
ez nagyon érdekes számomra,
mert egy oktatási forma kifejlesztése önmagában is
- egyfajta ideológiát teremthet. - Nem.
Számára az ideológia negatív kifejezés volt.
Nem jó vagy rossz ideológia mentén gondolkozott.
Neki az ideológia egyfajta rendszer,
egy olyan egységes rendszer,
ami igyekszik mindenre magyarázatot adni.
Az ideológia egyfajta egyhangúságot feltételez,
mindenki hasonlóan gondolkozik,
mindenki ugyanolyan módon cselekszik.
Nagyon kritikusan szemléli az ideológia fogalmát.
SHEFFIELDI VÁROSHÁZA, EGYESÜLT KIRÁLYSÁG
Hogy szólítsalak?
- Polgármesternek? - Ahogy tetszik.
De szólíts inkább Magidnak!
Úgy szoktak általában.
- De a hivatalos megnevezés… - Oké.
Őnagyméltósága…
A hivatalos megnevezés az „Őméltósága,
Első Polgár,
éa Ceremoniális Polgármester, Magid képviselő."
De nem várom el, hogy így szólítsanak. Elég a Magid.
- Isten hozott a sheffieldi városházán! - Köszönöm!
Hadd vezesselek körbe!
Ez itt a várószoba,
ezek pedig a ceremoniális polgármesterek portréi.
Ő az első, akiről képünk is van,
- a korábbiakról nincs. - Értem.
Ők mind korábbi…
polgármesterek.
Amikor én idekerültem, arra gondoltam,
hogy a képem túl fog engem élni, halálom után is itt lesz,
az örökkévalóságig.
Néztem őket, és azt láttam, hogy nincs semmi történetük.
Illetve talán csak az, hogy mindegyikük ugyanolyan volt.
De úgy örültem volna, ha mindegyik kép egy külön történetet mesél el
a saját idejükből. Valamiféle sztorit.
Szóval úgy voltam vele, hogy az enyém más lesz.
Teljesen másmilyen. Saját fotóst hozattam.
A képviselő-testület kikelt magából.
Azt mondták, hogy szembegyek a hagyományokkal,
és milyen rossz polgármester vagyok,
mert mindent tönkre teszek.
Nem értették, miért csinálom.
Mindig szembetalálom magam társaságokkal, emberekkel,
akik azt mondják: „Eddig mindig így csináltuk."
Az nem kifogás, hogy valami mindig is úgy volt.
Hagyomány… Volt olyan hagyomány is,
hogy a nők nem szavazhattak.
Érted?
A hagyomány mulandó. De új dolgokat tanulunk,
és rájövünk, hogy amit eddig csináltunk, baromság,
de tanulunk belőle, és továbblépünk.
Csak néha félünk a változástól.
- Itt készült a kép? - Odalent.
Te választottad a keretet is, meg mindent?
Igen. Lényegében színesben kezded,
aztán pedig fekete-fehérbe váltasz.
Tulajdonképpen mindent én választottam, amit viselek,
mert azt a benyomást akartam kelteni, hogy komoly vagyok,
ugyanakkor másképp akarom csinálni a dolgokat.
Ezért van rajtam csizma, meg minden más, ami eszembe jutott.
Ez itt a tanácsterem. Más néven ülésterem.
Havi egyszer,
minden hónap első szerdáján
itt ülésezik a testület.
Itt zajlik a vita,
amikor a megválasztott képviselők vitáznak.
Itt fogadjuk el a javaslatokat, amelyek minden sheffieldit érintenek.
Ebbe a helyiségbe, amiben most vagyunk,
bejön egy nő, akit pálcamesternek hívnak.
A pálcamesternek van egy ilyen a vállán,
bejön, és azt mondja: „Álljanak fel!"
Enélkül nem lehet meghozni semmilyen döntést.
„Álljanak fel Őméltóságának,
Magid képviselőnek és polgármesternek!" És felállnak.
Akkor magamra gondolok,
a „Donald Trump egy kretén" pólómra,
a sombrerómra."
És mivel végső soron ember vagyok,
idegessé válok,
hogy tényleg én fogok elnökölni az ülésen?
Aztán besétálok, és mondom, hogy leülhetnek,
és tényleg leülnek.
Utána tök komolyan belemerülök,
de belül azt gondolom, hogy "Mi a franc történik?".
Bizonyítani akartam,
aztán csak beszéltem, miközben csináltam, meg ilyenek.
Ez az egész kicsit olyan, mint a pantomim.
Megy a vita meg a dráma,
a galériáról meg azt kiabálják, hogy „Szégyen!".
Kifejezetten érdekes és szenvedélyes.
Ötéves koromban érkeztem Sheffieldbe,
mint menekült. Nem beszéltem angolul,
nem tudtam semmit csinálni,
de gyerekként az ember nagyon gyorsan alkalmazkodik.
Ide jártam iskolába, itt csináltam mindent,
és már gyerekkoromban is…
Emlékszem, akkoriban elefánt akartam lenni.
De hamar rájöttem, hogy nem lehetek az.
Utána űrhajós akartam lenni.
Később nem igazán tudtam, mi szeretnék lenni.
Ha azt mondják, ceremoniális polgármester leszek… Kizárt!
Mindig azt kérdezik tőlem,
hogy ki volt a példaképem.
- Igen. - Nos,
nekem nem egy konkrét személy volt az.
Nekem az internet volt a példaképem.
Az internetet használtam.
Ha rossz kedvem volt, az interneten vidultam fel,
vagy tanultam. Mindig.
Az internet volt a mindenem.
Sheffield egy kis sarkában éltem,
de enyém volt a világ.
Csak felmentem az internetre,
ami számomra a tudás forrása volt.
- Hol van a tudás forrása? - Igen.
Régen a gazdag emberek döntöttek
a jövőről és mások oktatásáról.
Ma már szerencsére
nem kell a gazdagokra támaszkodnunk,
mert vannak forrásaink, mint az internet, és máshogy is lehet tudást szerezni.
A tudás korábban korlátozott volt.
Keményen meg kellett érte küzdeni.
Nem lehetett, csak…
Ezért hallasz fura sztorikat,
hogy az emberek azért utaznak el, hogy tudást szerezzenek.
Sheffieldnek megvan a maga radikális történelme,
politikai radikalizmusa.
Például az angol szüfrazsett mozgalom,
a nők szavazati jogáért, innen indult,
és az első Női Választójogi Egyesület is Sheffieldben létesült.
De ott van még Mary Ann Rosen is,
aki hozzájárult a rabszolgakereskedelem eltörléséhez az országban.
Ha őszinte akarok lenni,
az egyik oka annak, hogy ennyire felfigyeltek rám,
a bukott demokrácia.
Ezalatt azt értem,
hogy ha megnézzük a helyi és nemzeti szintű kormányzatot,
az emberek, akik minket képviselnek ott,
nem tükrözik azokat, akiket képviselniük kéne.
Nézzük meg példának okáért a kormányunk tagjait!
Mind milliomosok.
Mégis hogy érthetnék meg igazán a gyermekszegénységet?
Hogy érthetnék meg a művészetek hasznát
az elnyomott rétegek számára?
Számukra minden könnyen hozzáférhető volt.
Könnyen lehet irányítani és hatalmat gyakorolni, ha mindenki más buta,
mert nem jutnak elegendő tudáshoz.
Ha mindenki megértené,
hogy a többségé a hatalom, és nem a kisebbségé,
könnyedén fordulhatna a kocka.
De ha a csúcson akarsz maradni,
nem hagyhatod, hogy a többiek túl okosak legyenek.
A politikai gondolkodók azért fontosak, mert bemutatnak egy elképzelést,
vagy témát, ami alapvető.
A téma, amit Arendt bemutat, és amely gondolkodásunk alapja,
a pluralitás.
Ez azt jelenti szerinte, hogy mindannyian, akik erre a világra születtünk,
más szemszögből látjuk a dolgokat.
Politika!
Pluralitás nélkül nincs politika.
Pontosan ezért
amit ma politikának hívunk, annak nagy része számára kész tragédia,
és a vélemények egyhangúságára irányuló kísérletek
megölik a politikát, és a pluralitást is.
Ez mélyen áthatja Arendt gondolatvilágát.
Nincs… Amikor cselekvési feltételekről beszél,
a politikai cselekvés pluralitás.
Örömmel jelentem be,
hogy Sheffield városa
megszavazta egy tandíjmentes egyetem létrehozását,
és az ingyenes oktatást minden sheffieldi polgár számára.
INTERNETARCHÍVUM, SAN FRANCISCO
Az internet egy olyan hely,
ahol megoszthatjuk és közölhetjük a tudás egy bizonyos formáját
generációkon át,
ugyanakkor a Homo sapiensnek,
vagy a Neandervölgyi embernek nem kellett az internet ehhez.
Nem, az internet csak a legújabb lépés az úton,
de micsoda lépés!
Nem csak olyan mechanizmusról van szó, amivel információt adhatunk át,
például számítógépeken át.
- Igaz? - Igen.
Egyre érdekesebb a számítógépek szerepe.
Azt akartuk elérni, hogy az emberek válaszokat kapjanak a gépükhöz fordulva.
Ez még a '80-as években is radikális ötletnek számított.
Az is radikális ötlet volt utána,
hogy mindenki publikálhasson.
Most már ezek teljesen természetes dolgok.
Hova tovább ezután?
Fontos szempont, hogy mindenki gondolatait
érdemes terjeszteni a megfelelő helyen,
és meg is kell őket őrizni
az emberi kiszámíthatatlanság sokszínűségére építve.
Ez az Internetarchívum központja.
Annak szenteljük életünket,
hogy az információt bárkinek bárhol
ingyenesen elérhetővé tegyük.
Teljesen ingyen.
A lényeg, hogy olyan ideális internetet építsünk fel,
ami általános elérést biztosít a tudáshoz.
Napi ezer könyvet digitalizálunk.
Ezer könyvet? Hány ilyen gépük van?
Több száz.
Számos más országban is digitalizálunk.
Felkutatjuk, miknek kellene továbbélniük.
Hogy mik…
„Családi ügyek." Két évszázadnyi családtörténet a kanadai Ontarióból.
Ki dönti el, mi kerül előre?
Gyakran a könyvtárak, akik 12 centet fizetnek oldalanként.
Mi digitalizáljuk, és elérhetővé tesszük.
Adományokat is szoktunk kapni. A lényeg, hogy mindenből legyen egy példányunk.
Ezek…
az Internetarchívum szerverei.
Körülbelül tíz petabájtnyi adat.
Van a mega, a giga, a tera és a peta.
Ez itt tíz petabájt mindkét oldalon.
Az Internetarchívum összesen egy 40 petabájtnyi gyűjtemény.
És ami igazán érdekes, hogy a kis fények tényleg jelentenek valamit.
Amikor egy fény felvillan,
valaki vagy feltölt vagy letölt valamit
az archívumból.
Olyasmi ez,
mint egy könyvtárban.
Mint mikor bemész a könyvtárba, és előveszel egy könyvet.
Igen.
Csak ez sokkal jobb.
Lehet látni, hogy valaki olvassa a könyvet valahol a világon.
- Szokott csak úgy időzni itt? - Igen.
- Hát nem gyönyörű? - Állandóan üzemel?
Mi történik, ha nincs áram?
Akkor leáll.
És…?
Senki sem fér hozzá az itteni adatokhoz.
De olyankor Richmondban, Kaliforniában elérhetőek.
És van részleges szerverünk Amszterdamban,
illetve Egyiptomban, Alexandriában.
Tényleg.
- Ezek az… Ők… mi vagyunk! - Kik ezek?
Mi magunk.
Ezek az emberek arra áldozták életüket, hogy építsék az Internetarchívumot.
Mint a kínai agyaghadsereg Hszianban.
Érti? Ezek…
Ha valaki legalább három évet dolgozik itt,
kap egy kis bábut.
Az ott én vagyok.
Ezek itt… Egyre csak több lesz belőlük.
Ugye? Ezek…
- Még több szupergép! - Ez az internet.
A világháló.
Általános elérést biztosít a tudáshoz.
Ez mit jelent?
Azért hoztuk létre ezt a gyűjteményt,
hogy egy alaparchívum lehessen,
amiből aztán egy könyvtár nőhessen ki,
amit az emberek felhasználhatnak a tanuláshoz,
újságíráshoz,
álmodozáshoz, ilyesmi. Aztán mindazt
visszahelyezhessék.
Mint egyfajta körforgás.
Mit gondolsz a VR-ról?
Használnád? Hogy használnád?
Kit vonsz bele?
Mi a technikai alapja?
Hogy lehet oktatási célra használni? Professzionális célokra?
Ha össze kéne válogatnod egy csoportot,
akikkel a jövőjéről beszéltek,
kiket válogatnál be?
Mik az előnyei és mik a buktatói?
Mi a helyzet a Google-lal? Arendt még előtte meghalt.
Mit gondolna a Google-ről? Nem érdekelne?
GOOGLE, SAN FRANCISCO
Hannah!
Igen, ez neked új.
A VR, vagyis virtuális valóság,
egy interaktív, számítógép által generált élmény,
amikor úgy lépünk be egy virtuális világba,
hogy felveszünk egy szemüveget.
Az AR, vagyis kiterjesztett valóság,
az, amikor a valóságunkhoz bizonyos digitális elemek adódnak hozzá
egy kamera vagy egy okostelefon lencséjén keresztül.
Remélem, érthető.
A Google legfontosabb küldetése,
hogy rendszerezze a világ összes információját, méghozzá hasznosan, úgy,
hogy bárhonnan elérhető legyen.
Gyakran
úgy tekintünk a VR-ra, mint ami által könnyebben elérhetőek lesznek az élmények.
Úgyhogy inkább az információra koncentrálunk, mintsem a tudásra.
Úgy gondolom, hogy az AR
intelligens rétegeket rak a valóságra.
Például hogy segíthetünk-e megérteni a világot
a technológiával?
Ez nagy felelősséggel jár.
Jelentős dolgokat lehet így elérni,
szóval meg kell építenünk ezeket a tereket,
hogy használhassák.
Úgy tekinthetünk a VR-ra, mint a jövő,
mint amerre a Google tart, vagy sem?
A VR, AR és hasonló technológiák olyanok, mintha szupererőt adnánk az embereknek.
„Bárhova el tudlak vinni.", „Bármit el tudok neked hozni."
Valósidejű fordítás válik lehetővé.
Lehet… Ez olyan…
Olyan, mintha kibővítenénk, amit alapból csinálunk,
és még erőteljesebb lesz.
Ehhez egy csapat nem elég.
Igaz?
Egyik álmom, hogy VR-állatkertet hozzunk létre
az igaziak helyett.
A gyerekek így is tudnának zsiráfokat nézni,
míg azok a vadonban élnek,
elég VR-ban látni,
úgyis közel kerülhetnek hozzájuk.
Szóval lényegében a tudást hozzuk el az embereknek,
hogy intelligens rétegeket lehessen ráhúzni,
meg hasonlók.
Mit jelent ebben a kontextusban az oktatás?
Szerintem Hannah Arendt,
ha a legjobb kifejezést keressük, független gondolkodó volt.
Németül selbstdenker.
Egyik iskolához sem tartozott.
Se nem marxista,
se nem liberális.
Szerintem Hannah Arendt
azért éli reneszánszát most,
mert mikor az ideológiák szétesnek, az emberek vevők a friss gondolatokra.
Érti?
Vannak olyan sajátosságai Arendtnek,
amik egyesek számára radikálisnak,
mások számára konzervatívnak tűnnek.
Egyfelől igencsak konzervatív módon gondolkodott az oktatásról.
Úgy gondolta, hogy az embereknek művelteknek kell lenniük,
és az oktatás legyen független a politikától.
CAMBRIDGE-I EGYETEM, EGYESÜLT KIRÁLYSÁG
BEFEKTETÉSI, KORMÁNYZATI KIADÁSOK
ADÓZÁS
TISZTA JÖVEDELEM
Ez az 1949-es brit gazdaság modellje.
Bill Phillips és Walter Newlyn nyomán.
A pénz és a víz metaforája.
Itt a bevételi forrás, a pénzforgalom,
a likviditás, az elszipkázás, stb.
De ez nemcsak egy metafora, hanem igazából egy analóg számítógép.
Fogja a metaforát és kalibrálja.
A víz keresztülfolyik rajta, az a víz, ami a pénzt jelöli,
a pénz áramlását a gazdaságban.
Nem gyorsíthatjuk be, hogy elérjünk a jelenhez?
Kicsit lehet.
A '70-es évekbeli stagflációnál problémába ütközött,
mert ez nem inflációs modell.
- Lássuk, hogy működik! - Bekapcsolom.
- Indul a víz! - Csinálhatnánk
egy tudást modellező gépet.
Rendben, az nagyon jó lenne.
- Mehet? - Igen.
Szóval ki fizeti az egyetemet?
Régen a kormány fizette az oktatást,
de ezt itt el akarják zárni.
Szóval eldöntötték, hogy elzárják,
és majd a diákok fizetik.
Így tehát a diákoknak kell fizetniük, nekik viszont nincs pénzük.
Szóval honnan szereznek pénzt?
A kormány kölcsönveszi a banktól, hogy diákhitel lehessen belőle,
és visszatolja oda.
Ahelyett, hogy itt jönne keresztül, arra megy.
Tehát semmiféle hatása nincs a gazdaságra.
Szóval a kormány az államadósságot
a diákok bankszámlájára játszotta át.
Szóval meg tudnánk ezt csinálni a tudásra alkalmazva?
A tudás részvényeseire kihegyezve,
ami azért kicsit másabb, mint a gazdaság, nem?
A tudás! Nagyon érdekes ötlet.
Megpróbáljuk felvázolni?
- Persze. - Gondolkozzunk!
Valószínűleg úgy kezdenék hozzá,
hogy a születést tenném felülre,
- alulra pedig a halált. - Igen.
Innen egyfajta vízesés jönne le. Sok ember születik.
És a gépen jönnek szépen lefelé.
Míg végül meg nem halnak.
A középső részben van az iskolás kor,
azon belül is van az egyetemi kor,
utána pedig a munka korszaka.
Ha leérünk ide,
lesznek, akiknek van munkájuk, és akiknek nincs.
Vannak munkanélküliek is.
Ez az egyetem, a tudás bölcsője.
Ki fizet érte? Már megnéztük.
Be kell vonnom a Phillips-gépet,
illetve annak az áramlásait.
Érdekes,
hogy használni akarja hozzá a Phillips-gépet,
és tulajdonképpen abba akarja beilleszteni.
Azért, mert ez…
- Ezek párhuzamosak. - Különállót akartam.
Különálló gép, de összetartoznak.
- A gazdaság és a tudás összetartozik. - Értem.
- Egységben vannak. - Miért?
Ki fizet az egyetemért?
Ki minden pénz tulajdonosa most?
A Google, a tudás- és információalapú társadalom.
Szorosan összefügg a tudás és a gazdaság.
Ez mindig így volt? A tudás és a gazdaság
- mindig összefüggött? - Hogyne.
A mérnököknek evidens:
az ipari forradalom fontosabb volt a francia forradalomnál.
Mert a mi szemszögünkből
az ipari forradalomból eredő gazdaság a fontos.
A tudás közvetlenül kapcsolódik a gazdasághoz?
Igen.
EXPORT
Szóval mit vigyek magammal innen a diákjaimnak?
A vizet. Méghozzá két okból.
Először is, nagyrészt víz vagyunk.
Szükségünk van rá. A víz mindennek az alapja.
Valamint mindenre ráhúzható metafora is.
Szóval minden a vízből ered.
Van olyan vélekedés, miszerint az oktatás és tudás
független a gazdaságtól.
Igen.
De én ezt megkérdőjelezem.
- Mert… - Jól teszi.
Úgy gondolom, mindennél jobban szerette volna,
ha az emberek tudják…
Hannah Arendt tudta, milyen a politika méltósága,
és nem csak utópisztikus módon.
Ezt a fajta politikát,
időnként úgy nevezte, hogy „közszabadság".
Ez átjárta a Nagy Palotát, az amerikai forradalmat,
a párizsi kommünt.
Szóval nem csupán utópia.
Létezett és újra létezhet.
Ha az emberek létrehozzák, de…
Ő viszont a hangsúlyt
a politika méltóságára és sajátosságára helyezi.
Élesen megkülönböztet két kategóriát:
a politikait és a szociálist,
és szerinte a gazdaság szociális.
Ezáltal
határozottan kettéválasztja
a politikát és a gazdaságot.
Azt a kritikát fogalmaznám meg Arendttel kapcsolatban,
hogy ha komolyan akarjuk venni
például Arendt politikai cselekvéssel kapcsolatos elképzelését és a pluralitást,
akkor nagymértékben foglalkozni kell
az azt lehetővé tevő gazdasági feltételekkel.
Ezt a belső kritikát tudnám megfogalmazni, mert szerintem ezt figyelmen kívül hagyta.
TOKIÓI KÖZÖSSÉGI ISKOLA, JAPÁN
- Igazán örvendek! - Én is!
Ez az iskolánk. Most a földszinten vagyunk,
ahol jelenleg nincsenek gyerekek, odafent vannak.
Múlt héten volt a nyári tábor,
szóval nemrég jöttünk vissza.
Épp arról írnak most,
a tábori élményeikről. Felmegyünk?
Kérdezték már,
hogy miben különbözik ez az iskola a többitől?
Az iskolánkat szerintem legjobban
a koncepcióalapú tanterv jellemzi.
Nem tevékenységalapú.
Magukba szívják a dolgokat.
Lényeges, hogy befogadják a koncepción alapuló gondolatokat.
Tehát fontos a transzdiszciplinaritás.
Képesnek kell lenniük számtalan eltérő nézőpontból szemlélni egy problémát,
készségeket és különböző gondolkodásmódokat elsajátítani,
hogy lássák, miként kapcsolódnak össze,
hogyan hatnak egymásra, és hogyan kötődnek.
Mindegyik korosztálynak van a héten egy szabad periódusa.
Ilyenkor ténylegesen bármit csinálhatnak.
Nem szólunk bele,
teljesen saját maguk döntenek.
Lustálkodhatnak, olvashatnak könyvet,
kimehetnek a parkba.
Odakint is felügyelet nélkül vannak,
mert bízunk az ítélőképességükben.
Nagyon fontos dolog, hogy maguk döntik el, mit tesznek.
Szinte teljes mértékben diákközpontú.
KÖLTŐI SZÁMÍTÁS ISKOLA, NEW YORK
Másfajta teret szerettünk volna létrehozni.
Láttuk, hogy sokan pénzt nem kímélve
New Yorkba jönnek képzőművészeti mesterdiplomáért,
ami szerintünk őrültség.
Le lehetne rövidíteni,
lehetne intenzívebb a dolog.
Valami egy gyorstalpaló és aközött, hogy ide telepedsz.
Ezért létrehoztuk ezt az alternatív megoldást,
hogy idejönnek tíz hétre, és egy jól összerakott képzést kapnak.
Van annak oka,
hogy nem akkreditáltattátok az iskolát?
Tíz hétről van szó, de nem kapnak mesterdiplomát
- képzőművészetből. - Igen, ez így van.
Nem vagyunk hivatalosak.
Mert nem…
Nem vagyunk akkreditáltak, hanem…
Mi a saját magunk elgondolása alapján csináljuk.
Sosem indítottuk el a folyamatot.
„KSZI" a hivatalos nevünk.
Hogy az „iskola" szerepelhessen benne,
az oktatási hivatalhoz kellene fordulni,
de túl alternatívak vagyunk,
ezért nem is erőltettük a dolgot.
Szóval…
Nem vagyunk akkreditáltak, de sok útravalót kapnak.
Az is igaz, hogy diplomát viszont nem.
Egyetért azzal, hogy Hannah Arendtnél
az egyik legfontosabb tétel,
hogy az oktatásnak a kormánytól függetlenül kell léteznie?
Arendt katasztrofálisnak tartja, ha az állam felügyeli az oktatást.
Számára fontos, hogy az oktatás
magán- és szociális ügy legyen.
Ne pedig állampolitikai ügy.
Az állam csak annyit tegyen,
hogy biztosítsa a közoktatás folytonosságát.
De hogy mi folyik az osztályteremben és az oktatásban,
abba szerinte a politikusoknak nem szabad beleszólniuk.
Mit lehet elmondani a diákok demográfiai hátteréről?
A legtöbben egyetemista korúak vagy idősebbek.
Vannak 20 éves körüli diákjaink,
és vannak 50-60 évesek is.
Voltak, akik karrierjük közepén jártak.
Kis szünetet tartottak a munkájukban.
Csak tíz hétről van szó, meg lehet győzni a főnököt.
„El szeretnék menni három hónapra tanulni."
„Múltrekreáció" az órám neve.
Minden héten más művész a téma.
Például Vera Molnár, egy magyar művész,
aki ötven éve Párizsban él.
Kódírással irányít egy rajzgépet,
algoritmikus rajzokat készít.
A diákok az ő munkáit tanulmányozzák,
és újra kell alkotniuk egyet közülük
modern eszközökkel.
Az egészben pedig az a gyönyörű számomra,
amikor megjelenik a különbözőség.
Nagyon jó ezt látni,
mert beszélünk róla, gondolkodunk rajta.
Számomra ez jelenti a költészetet,
és hogy megbeszéljük a diákokkal, hogy kapcsolódjanak a múlthoz.
ADDISZ-ABEBA, ETIÓPIA
Mitől különleges az Etióp Nemzeti Múzeum?
A Nemzeti Múzeumban…
- négy gyűjtemény található. - Értem.
A régészeti és paleontológiai szekció a két legfontosabb,
ahol elsősorban…
fosszíliákat lehet látni
az élet eredetével kapcsolatban.
Szóval itt megtalálom az ember eredetét?
Igen.
Mert Etiópia az eredet földje.
Az emberiség bölcsője.
Ez Lucy és a többi emberszabású felfedezésének köszönhető,
amik itt találhatóak nálunk.
ETIÓP NEMZETI MÚZEUM
ISTEN HOZTA A NEMZETI MÚZEUMBAN!
AZ ÉLET ÉS A KULTÚRA TÖBB MILLIÓ ÉVE
Jó napot, üdvözlöm!
Mi így… Vagyis én…
Így…
Dél-Franciaországban, Lyonban is három puszit adunk.
Szóval maga a múzeum kurátora?
Igen, én vagyok itt a kurátor.
- Két része van a múzeumnak. - Oké.
A laboratórium és a kiállítás.
Mit fogunk most látni?
Lucy csontjait.
- Lucy csontjait? - Igen.
Ő volt az első olyan felfedezett fosszília,
ami két lábon járt. Tényleg járt?
Igen.
Lucy egyedülálló, mert 42 éve találták meg,
még 1974-ben.
Ezáltal megérthetjük…
A csontjainak majdnem 40%-át megtalálták.
Sok mindent megtudtunk tőle a két lábon járásról,
de még a nemi kétalakúságról is.
Sok mindent tudunk tőle, ezért is egyedi.
Még folynak a vizsgálatok rajta.
- Tudott gondolkodni, gondolatokat szőni? - Igen.
Nagyjából 500 köbcentiméteres agymérettel rendelkezett.
De az agyméret idővel változik.
Szóval képes volt gondolkozni.
Így van.
Az lenne a kérdésem,
hogy tekinthetjük-e őt
a tudás eredetének?
Igen, számunkra az.
- Ő az első… - Számunkra?
Igen,
a Homo sapiens sapiens, a modern ember számára.
Ő a tudás forrása,
mert olyan régre nyúlik vissza.
Méretét tekintve is mindent tudunk hála neki.
A modern számára ő a tudás eredete.
Lucy!
Lucy.
Meghaltál.
De fiatal voltál,
látom a bölcsességfogadat.
Szerintem…
fiatalon haltál meg.
Elnézést, micsoda?
- Bölcsességfoga van. - Szóval…
A biológiai életkorára gondolok.
- A biológiai életkorára… - Lucy biológiai életkorára.
Fiatal korában halt meg.
Tizennyolc-húsz évesen.
Nagyon szomorú, hogy ilyen fiatal voltál.
Sok dologról lemaradtál,
de el kell mondjam, Lucy,
örülök, hogy Metasebia
és a munkatársai
találtak neked egy jó barátot.
- Barátot? Ardit? - Ardit,
aki sokkal idősebb nálad.
Nagyjából egymillió évvel.
De legalább nem vagy egyedül.
Szerintem ez is fontos.
Feláldozták magukat számunkra, mint a tudás eredete.
- Így is mondhatjuk. - Igen.
KORAI EMBERFÉLÉK
AZ EMBERI EVOLÚCIÓ
PALEONTOLÓGIAI ÉS PREHISZTORIKUS MÓDSZEREK
A pontos kiejtést nem ismerjük.
Van némi sejtésünk, köszönhetően a kopt nyelvnek,
amit ma liturgiákon használnak,
és lényegében az egyiptomi nyelv legkésőbbi változata.
De nem tudjuk biztosan, hogy hangzott a pontos kiejtés
ókori egyiptomiul.
BRITISH MÚZEUM, EGYESÜLT KIRÁLYSÁG
Meséljen kicsit arról,
hol találták meg a rosette-i követ!
Azért hívják így, mert Rosette-Ben találták.
Megmutatná a térképen?
Ott van Rosette.
Szóval Napóleon nem volt jelen?
Nem volt ott.
Napóleon egyik katonája volt az,
aki megtalálta,
és rögtön felismerte a szöveg jelentőségét,
és később, Napóleon legyőzése után, a Korona tulajdona lett.
Mire vonatkozik a szöveg?
Ez lényegében ugyanaz a szöveg, csak több nyelven.
Azt írja, hogy minden templomban lennie kell egy oltárnak,
mégpedig V. Ptolemaiosz szobrával,
ami előtt tisztelegni kell.
Tehát kimondhatjuk:
a kommunikáció alapja a kereskedelem volt?
Kezdetben nyilvánvalóan az volt a legfontosabb.
Ha egy terméket egyik helyről a másikra küldök,
le kell írnom a címet,
a mennyiséget, vagy bármi mást.
Erre használták először a hieroglifákat és a szimbólumokat.
Később másra is elkezdték használni, például rituális célokra,
ami kifejezetten fontos volt, például a templomoknál,
és állami szempontból is.
Azt tudja, hogy mennyit nyom a rosette-i kő?
Valahol itt van. Elég nehéz,
nem egyszerű… Igen, 762 kilogramm.
- Az igen! - Nem egyszerű megmozdítani.
Mert szeretném magammal vinni a bőröndömben.
A szuvenírboltban kaphatóak kis másolatok.
Nekem is van otthon sok.
Hogy definiálja Hanna Arendt a szörnyeteget?
Sokan úgy hiszik,
hogy ha valaki gonosz, szörnyűséges dolgokat tesz,
akkor biztosan egy szörnyeteg.
És ezáltal szadista,
olyan, aki önös érdekből gonosz,
züllött. Amit ő látott,
hogy normális emberek
bizonyos szituációkban szörnyűséges tetteket
követhetnek el.
Tehát noha a tettek szörnyűségesek voltak,
extrémek,
de maga az ember nem szörnyeteg,
ezt kell…
Ha a 20. századi gonoszságot akarjuk megérteni,
ahhoz az embereket kell megérteni.
Nem kell elmebetegnek,
vagy mindenből kizártnak lenni hozzá.
Lehet,
hétköznapi, egyszerű bürokraták,
de bizonyos szituációba kerülnek,
és borzasztó tetteket követnek el.
„A következőkben revideálom
az emberi állapotot
legújabb tapasztalataink
és félelmeink szemszögéből.
Tehát semmi bonyolultra nem kell számítani.
Csupán arról szól, mit csinálunk."
TOKIÓ, JAPÁN
Nelly-szan!
OKLEVÉL
HIPNÓZIS
HIP
Vegyen nagy levegőt! Utána visszaszámolok tíztől.
A teste egyre jobban megnyugszik.
Végül kinyílik az ajtó,
és elérem a meggyőződéseit.
Ezeket általában nem látni, mert el vannak nyomva.
Hipnózis közben az elméje kinyílik.
A tudatalatti feltárul,
és egy felsőbbrendű énhez kapcsolódik.
Mondhatni.
Vagy egy szellemhez,
vagy egyfajta…
korlátlan tudatossághoz.
Így megszülethet a válasz.
Igen.
Megpróbálhatjuk?
- Három… - Gondolkodom.
- Kettő… - Szabadon gondolkodom.
Egy…
Lát valamit?
Vagy…
Igen? Vagy…
Képeket?
- Üdv! - Nelly-szan!
Végül tapsoljon kétszer!
NÓ SZÍNHÁZ
Igen!
BUNRAKU SZÍNHÁZ
AVADZSI BÁBRAJZOLÓ ÓRA
Hannah Arendt, japán stílusban.
AVADZSI BÁBFARAGÓ ÓRA
Éppen…
körbeutazom a világot, hogy megtaláljam a tudás eredetét.
Hannah Arendt.
Az ő fejét formázom.
MAJVA DENKI MŰHELY
HANNAH ARENDT KÖZPONT
Istenem! Tényleg megtörténik?
Ez itt a Hannah Arendt Központ dohányzótornáca.
Dohányzótornác?
Roger jobban el tudná ezt mondani,
de elment megkérni Leon Botsteint
a Bard Főiskoláról,
hogy a Hannah Arendt Központ
a Mary McCarthy Házban legyen,
mert ő volt Hannah Arendt legjobb barátja,
azt mondta, csak akkor engedi, ha lesz egy dohányzótornác,
mert Hannah Arendt, mint tudod, egész életében dohányzott.
Jaj, ne, a ruhámra hullott!
Ez a szemináriumi szoba, ez pedig Hannah Arendt asztala,
ami a Riverside Drive-i otthonából került ide
a halála után.
Jerry Kohn, az irodalmi hagyatékának gondozója szerint
erről nem rendelkezett a végrendeletében.
A végrendelet végrehajtója felhívta őt, és megkérdezte, mi legyen vele,
és mondták, hogy a Bard majd befogadja.
Az emberek ideülnek és írnak.
Előadásokkor néha kaját is teszünk rá.
Ilyen gagyi műanyagokkal volt tele
a lakása, és ilyenen is írt.
Egészen elkezdtem kötődni hozzá.
Amikor megláttam, én felugrottam rá.
Oké, vigyük!
Milyen jó veled elmozdítani innen!
Rendkívül megtisztelő.
Szerintem tegyük… mondjuk ide!
Le ne ess!
- Lássuk csak! - Egy kicsit jöhet errébb.
Nagyszerű, jól van.
Rendben. Ez a két szék is jöhet.
A bentiek nem lennének jobbak? Legalább tiszták.
Igen, igazad van, ezek elég koszosak.
Jól van, tökéletes.
FELOLVASÁS: AZ ELME ÉLETE (1973)
„Mit csinálunk, amikor csupán gondolkodunk?
Mik vagyunk, amikor embertársaink vesznek minket körbe?
Együtt vagyunk velük, vagy csak saját magunk vagyunk?"
HANNAH ARENDT BLÜCHER, HANNOVER, NÉMETORSZÁG
Azért imádom Hannah Arendtet,
mert hajlandó volt mindenféle hétköznapi dologról írni.
Kockáztatott, provokatív, merész,
rettenthetetlen volt,
és ezt szeretném átmenteni ide is.
Ez vonzott felé.
Ezért szeretném az ő képére formálni a központot.
Mindig azt mondjuk, hogy az Arendt Központ
egy olyan hely, ahol politikai és etikai kérdéseken gondolkozunk
Hannah Arendt szellemében.
Létezik egy félelem,
egy kollektív félelem a tudással kapcsolatban, hogy ki birtokolja.
Az elmúlt 200 évben,
legalábbis nagyjából,
egy olyan periódusban élünk,
amit Nietzsche „Isten halálának" hívott,
Hannah Arendt pedig
létrehozta az otthontalanság és magányosság korát.
Olyan időszak ez,
amikor alapvető kérdéseket teszünk fel,
például hogy ki vagyok, és miért vagyok itt.
Egyértelmű válaszok nincsenek.
Régen a válasz a vallás, a hagyomány, a család, a nemzet volt.
Vagy az etnikai csoport, a törzs, ilyesmik.
Ha nincs ezekre egyértelmű válasz,
azt nevezi Arendt
metafizikai szorongásnak vagy otthontalanságnak,
gyökértelenségnek,
magányosságnak,
a teljes elveszettség érzésének.
Egy ilyen periódusban pedig
gyakran előfordul,
hogy egy ideológiába kapaszkodnak
az értelmet keresők.
Egy kényelmes igazságba csimpaszkodnak.
És…
a nácizmussal és a kommunizmussal,
bolsevizmussal is ezt látta megtörténni.
De ez szélesebb jelenség,
nem csak a nácizmust és a bolsevizmust,
de a modern kort is jellemzi.
Az ideológiai bizonyosság erejét manapság
nagymértékben a magánytól való félelem határozza meg.
Az ideológiai bizonyosság egyfajta célt és komfortérzetet ad.
Akkor van probléma, amikor ez az érzet megkérdőjeleződik,
és kérdésessé válik.
Ez nemcsak politikai, hanem világnézeti fenyegetés is.
Az az elképesztő ebben,
hogy ha megkérdőjelezem Marine Le Pen vagy Donald Trump egy támogatóját,
vagy Donald Trump vagy Marine Le Pen egy ellenzőjét,
az nem csupán politikai ügy,
hanem a gonoszról,
illetve arról szól, hogy elpusztítjuk a világot,
és így alakul ki…
a nézeteltérés.
Karakterlogikai tévedés, hogy ezek az emberek rosszak.
Ez pedig azért van, mert rettenetesen félünk
az önértékeléstől,
ami most beszivárgott
a politikai játszmákba, és általuk válik nehézzé.
Számomra ez a félelmetes.
Ez a modern félelem legmélyebb forrása,
ez a felemésztő szorongás,
hogy magányunk lelepleződik.
Tessék! Szakad ez eső.
Az égi szörnyeteg megtámadta a Földet.
Sajnálom.
- Beáll az esernyő alá? - Igen.
- Mehetünk? - Gyerünk, menni fog.
Ó, jaj!
Rendesen szakad.
Jól van.
Beértünk.
Egek!
- Elnézést! Ez még… - Semmi baj.
Még nincs kész.
- Ez Hannah Arendt? - Igen, de még nincs kész.
- Haja sincs. - Igen.
És a karjait meg a lábait is vissza kell rakni,
meg van neki egy eredeti japán kimonója is.
Értem.
Így néz most ki.
Egy avadzsi bábkészítő adta nekem a részeit.
- Csodás. - Szépen ki is kell festeni.
Elragadó.
Nem terveztem ilyen drámai hatást.
BARD EGYETEM, NEW YORK ÁLLAM
Bonjour! Elnök úrnak szólítsam?
Jöjjön be!
Mondja csak, mit gondol erről?
Ez mi lenne?
Az volt a tervem, hogy találkozom Arendt diákjaival,
és beszéltetem velük a bábot.
Meséljen a kapcsolatukról!
Pont kezdte volna mondani.
A diákja voltam.
Túlzás lenne azt mondani, hogy volt bármilyen kapcsolatunk.
Tizenhat évesen találkoztam vele.
Húszéves koromban diplomáztam,
ő pedig nagyon kedves és barátságos volt hozzám.
Amit tőlem tanultam, hogy figyelhettem gondolkodás közben,
ahogy valaki reagált arra, amit neki mondtak.
Gyakran elmondom ezt vele kapcsolatban, de olyan volt,
mintha egy óra működését láttam volna,
a mechanizmusát…
a mozgását.
Kitűnően meg lehetett figyelni a gondolatmenetét
az inger hatására, hogy mit mondtak neki.
Itt tölti a legtöbb időt?
Nem tudom, talán. Tessék csak!
- Kérdeznék. - Halljuk!
Mint tudja, azért járom az utam,
mert próbálom megtalálni a tudás eredetét,
- és tudom… - Minek az eredetét?
Hol található a tudás eredete?
- Hol? - Szeretném a bőröndömben
hazavinni a diákjaimnak, abszolút nem absztrakt módon.
- A tudás eredetét. - Igen.
Hazavinném a bőröndömben,
legalábbis remélem, hogy lehetséges.
Szeptemberben eléjük tárnám, amikor kezdik az új szemesztert.
A tudás eredete.
Még sosem voltak álmatlan éjszakáim emiatt.
„Ha a gondolkodás egy saját magában végződő tevékenység,
és egyetlen illő metaforája
a hétköznapi érzések élményén alapuló
életben lévőség érzése,
akkor minden ezáltal felvetett kérdés
a gondolkodás céljára vonatkozóan megválaszolhatatlan."
Ahhoz, hogy valóban megtapasztaljuk, mit jelent gondolkodni,
át kell pillantani a másik oldalra, és megtapasztalni a szörnyeteg létet?
Az elfogadhatatlan felé irányuló alkalmazkodási képességünk extrém,
ezáltal megköveteli, hogy a tisztességes ember hős legyen.
Ezt követeli, és ez nincs rendjén.
És…
nagyon óvatosnak kell lennünk,
különösen ebben az országban,
nekünk, polgároknak, hogy toleráljuk a tolerálhatatlant,
és ezáltal lehetővé tesszük.
Elsőre nem úgy tűnhet, pedig így van.
Miért nem állt le az ország,
amikor elkezdték különválogatni a bevándorlókat,
a gyerekeket a szüleiktől?
Miért egy olyan elnök irányítja
ezt az országot,
akinek a viselkedése
radikális mértékben ártalmas
az ország, de talán
az egész világ jólétére?
Sokat utazgattam az elmúlt hónapokban,
mint tudós és pedagógus.
Olyan, mintha ezer éve tartana a nyár, de előbb-utóbb
vissza kell menni a diákokhoz, szóval ez sem tart örökké.
Kigondolni
egy cselekedetet, míg valaki beszél, ahogy fogalmaztál,
tehát kigondolni egy cselekedetet, míg valaki beszél,
nem egyszerű, meg kell mondjam.
Mit gondolt a saját gondolataink birtoklásáról?
A gondolataink a saját teremtményeink?
Élesen megkülönböztette a tudást
és a gondolkodást.
A tudás elsődlegesen az igazsághoz kapcsolódik.
Tudni akarom,
hogy működik egy adott mechanizmus.
Meg akarom érteni, hogy…
Ez olyan tudást feltételez, amit igazolni és tesztelni kell.
A gondolkodás
mozgatórugója az értelem.
Értelmet akarunk adni a dolgoknak.
Ez az örökös összefonódás
szerves része a gondolkodásnak.
A személyes tapasztalat mindenható,
és valóban úgy gondolom,
fontos a tapasztalata.
Szerintem ez így van.
Mindig elmondható, hogy a gondolkodás
a tapasztalatból eredeztethető,
és nem csupán légből kapott, és nem is absztrakt.
KIMONÓKÉSZÍTÉS
RUHAKÉSZÍTÉS
Kérlek, magyarázd el neki!
- Oké, készítünk neked… - Hannah a neve.
- Hannah. - Oké, Hannah.
Csinálunk neked egy nagyon szép kimonót,
ebből a kézzel festett pamutszövetből,
amit Nelly sikeresen elkészített,
és a kimonó ujjait félhivatalosra csináljuk
félhivatalos eseményekre.
SZICÍLIA, OLASZORSZÁG
Te vagy a politikai gondolkodói Hannah Arendt-díj
egyik díjazottja.
Fogalmam sincs, miért kaptam.
Érdekes, hogy azért kaptunk díjat, mert börtönbe kerültünk.
Ténylegesen, fizikailag,
természetes testi valónkban.
Érzések, gondolatok,
kritikus hangok nélkül. Szóval eléggé furcsa,
hogy azért kaptunk díjat, mert tiszta,
meztelen testek voltunk két évig.
Ez…
egy elég érdekes ellentmondás.
De igazából maga a kultúra is csak az ellentmondások miatt létezik.
Szörnyetegként tekintesz magadra?
Én személyes szerintem nem tartom magam szörnyetegnek.
Inkább punk vagyok.
Vagy talán boszorkány.
A perünkben
megkaptuk, hogy ördögi táncokat lejtettünk,
meg láthatatlan…
ördögökkel csatáztunk.
Pedig csak boksz volt,
árnyékboksz.
Szó sincs ördögökről,
de ők már hívni akarták az ördögűzőt.
A nők esetében ez nem újdonság.
Most azzal küzdök, arra próbálok rájönni,
hogy miféle szörnyetegek szálltak meg a börtön alatt.
Mik költöztek a fejembe.
Rájöttem, hogy van bennem egy belső bűnöző,
de nem jóféle,
hanem olyan, ami mindent degradál,
mert 12… 15… 20 évre börtönbe került.
Mindent el akar pusztítani, és mindent degradálni akar.
Ráébredtem, hogy magamévá tettem
őt bennem.
Mostanában előfordul, hogy ha valamibe belekezdek,
egy szempillantás alatt degradálom.
Például amikor egy műalkotást akarok létrehozni,
és előjön belőlem az a személy,
azt mondom: „Ez meg mi a szar? Mekkora baromság!"
Ha punk zenét akarok csinálni,
megint felbukkan, és azt mondja: „Nem énekelnél valami szépet?"
Mert az a fontos, hogy szép és ideális legyen.
Ez a bűnkultúra alapvető jellemzője.
Mielőtt akcióba léptetek,
mielőtt a Pussy Riot színre lépett abban a moszkvai katedrálisban,
milyen folyamat vezetett odáig?
Akkor már legalább három éve terveztünk valamit a katedrálisban,
mert érdekes volt számunkra
a kapcsolat az állam
és az egyház között.
Három hétig próbáltunk rá.
Hamar megvoltunk a dalokkal,
egy nap alatt, és azzal kezdődött,
hogy Rahmanyinovot énekeltem,
aki egy orosz zeneszerző volt, és…
El tudnád most énekelni?
Eredetileg ennél azért lassabb.
Egy Szűz Máriához intézett imádság feldolgozása az alapja.
A régi templomban gyakoroltunk
egyszer, a föld alatt, de amikor meghallották a szöveget,
azt mondták, nem próbálhatunk ott többet.
Szóval ezután a metróaluljáróba, utána pedig egy elhagyatott gyárba mentünk.
Tehát három hétig gyakoroltatok rá,
de a katedrálisban nem tehettétek meg.
Az előadás napján csak úgy…
Volt egyáltalán térképetek róla?
- Tudtátok, mi hol lesz? - Igen.
- Mindenre felkészültetek? - Pontosan tudtuk, mit csinálunk.
Tudtuk, kinek hol a helye.
Amikor próbáltunk,
kétfelé osztottuk a csapatot.
Az egyik csoport az előadást csinálta,
a másik pedig őrök és rendőrök voltak.
Mert akkor is folytatni kell tovább, ha közben már vonszolnának el onnan.
Ez fontos. Minden másodperc számít,
mert van, hogy elkezded, de már jönnek is a zsaruk,
alig telik el öt másodperc, de a műsort tolni kell.
Ha el is akarnak kapni,
folytatni kell.
Ez volt Szocsiban is, amikor megkorbácsoltak a kozákok.
Látható, hogy korbácsolnak, de próbáltuk folytatni az előadást.
Fájt, és sokkos állapotba kerültünk, de próbáltunk…
Szeretnél te lenni az őr?
Igen, szeretnék. De akkor te leszel…
Úgyis bennem van ez a belső őr, vagy belső bűnöző.
Oké, mehet így, de akkor irányíts,
mondd, hogy mit csináljak!
„Olybá tűnik, a válasz azon múlik, mit értünk erő alatt.
Az erő pedig nem más, mint a szabály eszköze.
Azon szabályoké, amelyek a létezést alakítják.
- Az ösztön és dominancia eszköze…" - És vége!
Menő ez a projekted,
mert… Számomra viszont
egyfajta bűvészmutatvány,
amit csinálsz.
Mert nem…
Nem létezik semmiféle…
algoritmus arra, hogy lehet megtalálni a tudás eredetét.
Csak felkeresel egy vagy több orákulumot különböző városokban.
Olyan vagy, mint Szókratész.
Találkozol emberekkel, és megkérdezed tőlük, hogy mi az igazság?
Mi a szerelem?
Mi a fehér és mi a fekete?
Ez mind szép és jó, de csak óvatosan!
Nehogy téged is kivégezzenek, mint Szókratészt!
Melyik bábot vigyem el Noam Chomskyhoz?
Két bábom van, egy Hannah Arendt…
Ő itt Hannah Arendt, de még nincs kész,
hiányzik a haja,
és itt a tiéd is.
Az egyik Törökországba kerülne,
mert oda…
Elvileg Hannah Arendt kerülne Noam Chomskyhoz.
Te pedig Törökországba.
- Ahogy akarod. - Értelek.
Szerintem azt kellene…
Szeretnél valamit üzenni Noamnak esetleg?
Vagyis a bábod üzenne neki valamit?
Csak hogy üdvözlöm.
Ennyi.
De akkor vigyem el neki a bábod?
- Igen. - Oké.
- Mi, aktivisták… - Micsoda fordulat!
Önzőnek kell lennünk.
Úgy gondoljuk…
Néha elfelejtünk gondoskodni saját magunkról.
Először azt gondoltam, persze, vidd el Hannah Arendt bábját
Noam Chomskyhoz, mert úgy illene,
de aztán… A francba is, hadd legyek sóher aktivista!
Szóval engem vigyél!
Beléd akartam lélegezni,
és felszürcsölni a húsodat,
de megkímélve a csontjaidat és a bőrödet.
Átfújni a fejed apró nyílásán,
míg csak kettőnk tökéletes elegye marad.
Lélegzet, alak és szorítás.
És én lennék a lélegzet.
Nekidurálnám magam a szemgolyóidnak.
A gerincoszlopodnak.
A fogaidnak.
A vállaidnak.
A köldököd belsejének.
Torkod nedves részének.
A hangszálaidnak.
A gégédnek.
Az ádámcsutkádnak.
Az arcodnak.
ARIZONAI EGYETEM, EGYESÜLT ÁLLAMOK
DOUGLASS ÉPÜLET
Japánban kezdtük az utazást,
ahol tanultam kabukit,
bunrakut, megismerkedtem…
az avadzsi bábszínházzal, ezekkel a szép bábokkal.
Ez itt Nádja, a Pussy Riotból.
Azt akarta, hogy itt legyen a bábja.
Odarakom.
Szépen…
Maga szerint mi egy szörnyeteg definíciója?
A németek már több százezer éve léteznek.
Sosem fenyegette őket az a veszély, hogy elpusztítják magukat,
vagy mindenki mást, ez új dolog,
a második világháború hozta elő,
ami után beléptünk egy másik korszakba,
a nukleáris korba,
amikor is az emberi intelligencia elérte azt a szintet,
hogy lényegében mindent elpusztíthat.
Már hetven éve élünk ebben.
Akkoriban ezt nem tudták, de most már tudjuk,
hogy ugyanakkor egy új geológiai szakaszba is beléptünk,
amit a geológusok antrópikus kornak neveznek,
és azt értik rajta,
hogy az emberi tevékenységek
drasztikus módon befolyásolják a természeti környezetet.
És hiába vált köztudottá,
tehetséges és értelmes emberek
tovább rontanak a dolgon.
A tudás eredetével felvértezve akarok visszamenni a diákjaimhoz.
Ha megnézzük, a tudás nem kövületként létezik.
A tudás létéből fakadó következmények
léteznek kövületekként, például különböző eszközök.
A neander-völgyi ember közel állt hozzánk,
mivel rendkívül egyedi eszközöket készített.
Olyannyira, hogy a lemásolásuk kifejezett technológiát igényel.
Érdekes módon
a neander-völgyiek nagy területen éltek,
és azonos eszközöket készítettek.
Hosszú ideig ez nem is változott.
Amikor megjelent a Homo sapiens,
hirtelen elképesztő mértékű kreatív tevékenység jelent meg,
új dolgok születtek.
Nem tudom,
járt-e a lascaux-i barlangnál…
Igen, forgattunk a lascaux-i barlangnál.
Egyre jár az agyunk, ennek örülök.
Sikerült bent járnom, még mielőtt lezárták,
szóval láttam az eredeti rajzokat, és döbbenetes volt.
LASCAUX II, FRANCIAORSZÁG
Egy hatalmas mészkősziklán állunk.
Körülbelül százmillió évvel ezelőtt
mindent óceán borított, és a víz beszivárgott,
feloldotta a mészkövet, és folyosókat vájt,
amik közül a Lascaux nagyszerű állapotban maradt fenn.
Magánál van a kulcsa?
Igen, arra van.
- Nagy szerelme a kamubarlang? - Igen.
De megértem, hogy ha már a tudás…
- Mit is keres? A tudás eredetét. - Igen.
Biztos jobban érdekli az eredeti barlang.
De szerintem így is jó,
mert az egész jelentősége, értelme átmentésre került
a második barlangba,
és valós művészi és emberi kötelék van az eredeti és a másolat között.
A másolatot is
emberek alkották, és ez fontos.
Lemásolták a lényegét, az esszenciáját, úgy gondolom.
Már kinyitották?
Igen, ránk vár.
Maga nyitotta ki?
Nem, a látogatás ideje alatt így marad.
Zárjam be, aztán nyissam ki újra?
Egy Semitour nevű társaság kezeli Lascaux-t,
- biztos hallott már róla. - Igen.
A Semitour egy félállami társaság.
Számos kulturális helyszínt menedzselnek,
és ők a főnökeim.
- A Semitour. - Övék a terület?
Igen, a Lascaux II az ő tulajdonuk,
ők felelnek…
más kulturális helyszínekért is.
Lényegében a tudást birtokolják?
Igen, mondhatjuk.
Ha belépünk a barlangba, rögtön olyan érzésünk támad,
hogy ez egy tapasztalt művész műve,
nem pedig egy kezdőé.
Minden pont és vonás okkal került oda.
Kommunikációs célja van, egyfajta kód ez,
amit sosem fogunk tudni feltörni.
De kommunikálni akar velünk.
Szóval ez…
a gondolkodás.
Annak az ábrázolása.
A barlang egy új tudás kezdete lehet.
Valamiféle tudásé, amit nézni lehet.
Mert másfajta tudások is lehetnek.
Olyan, amit hallgatni lehet, mit meg lehet érinteni.
Ez olyan, amit látni lehet,
esetleg olvasni vagy újra felfedezni.
Mit vigyek innen magammal a diákjaimnak?
Ha a tudás eredetével szeretnék visszatérni,
mit vigyek innen?
Innen?
Igazság szerint törvényileg
ebből a barlangból nem vihet el semmit,
de elviheti a…
- A kulcsot? - Nem.
Egyfajta vizuális emléket.
Készíthet fejben egy fényképet róla,
amit feleleveníthet a diákjainak.
Érdekes gondolat.
Nem tudom, örülnének-e neki.
Tud ajánlani valami mást?
Tessék! Ha szeretné, elviheti
ezt a nyakpántot.
Önnek adom.
De mit kezd az igazolványa nélkül?
Semmit.
Ez az utolsó napom nyolc évnyi szolgálat után.
Hogy érti? Tényleg ez az utolsó napja?
Véget ér az idegenvezetői karrierem.
- Nem! - De, igen.
- Az öné lehet. - Mi?
- Nem viccel? - Nem.
Ma jár le a szerződésem, szóval megtiszteltetés volt magukat
körbevezetnem így utoljára.
Ezáltal visszatértünk az olyan technológiákhoz,
mint a mesterséges intelligencia.
Igen.
Gondolja, hogy ha Hannah itt lenne velünk,
a mesterséges intelligenciát egyfajta
ideológiának tekintené?
OSZAKA, JAPÁN
Mindig készenlétben van?
Nem mindig.
- Mikor áll le? - Csak kísérletek alkalmával.
Vagy ha felvétel van.
És este alszik? Szoktál aludni?
Meg lehet fogni a kezét?
Eléggé furcsa ez. Ő a főnököm.
Sosem fogod meg a főnököd kezét?
Tényleg sosem szoktál így kezet fogni?
Néha. De nem a főnökkel.
Semmi kézfogás.
Pedig barátságos.
Igen.
- Innen irányítjuk. - Oké.
Értem.
Ez itt az irányítóközpont?
Igen, olyasmi.
Ez egy giroszenzor.
Vegye fel…
és beszéljen!
Helló!
Hannah Arendt vagyok.
Ez a mikrofon rögzíti a hangját.
Hannah… Hannah…
Nyugodtan leülhet.
Csak beszéljen!
Hannah Arendt vagyok.
Most épp…
gondolkozom.
- Ishiguro szenszei, hall engem? - Igen.
Az lenne a kérdésem, mit gondol, mit tud?
Tudom, hogy…
nem tudom, mit jelent embernek lenni.
Ezt legalább tudom.
Még keresem a tudást ezzel kapcsolatban.
Ezért humanoid robotokat tanulmányozom.
Úgy gondolja,
jó ábrázolata vagyok a gondolkodási folyamatának?
Bizonyos értelemben igen.
Tudja,
nagyon fontos kommunikálni valakivel ahhoz,
hogy gondolat születhessen.
Érti?
Használni kell a nyelvet,
hogy gondolni lehessen valamit.
A párbeszéd,
a másokkal való kommunikáció nagyon fontos számunkra.
Maga szerint ön veszélyes?
Egyesek valószínűleg így gondolják,
mert új technológiát alkotok.
Az új technológiák esetében mindig két felhasználási mód létezik.
Hogy jóra és rosszra használják.
Szóval ha valaki az én technológiámat rosszra használja fel,
azáltal veszélyessé válok.
Maga szerint először gondolkodtunk?
Mielőtt létrehoztuk volna a gazdaságot, vagy pont fordítva?
Értem.
Tudás. Szerintem először volt a gazdaság.
A tudás egy viszonylag új koncepció.
Amikor…
feltaláltuk a számítógépeket, a mesterséges intelligenciát,
akkor bukkant fel a tudás.
A tudás később jött.
Tényleg egy nagyon új dolog.
Harminc, 40, talán 50 éves.
Azelőtt voltak adataink, de az nem volt tudás.
A mesterséges intelligencia tanulmányozása hozta létre.
Érdekes, hogy ezt nem odafent mondta el.
Nos…
Szóval a tudás gyakorlatilag egyfajta reakció
a mesterséges intelligenciára?
- Igen. - Ezt gondolja? Miért?
Mert ezt hisszük. Én tanulmányoztam a mesterséges intelligenciát.
Tudja, mi a mesterséges intelligencia
legfontosabb hozadéka? A tudás.
Mi a tudás jövője?
- A tudás jövője? - Igen.
A tudás befolyásolhatja az embereket és a robotokat is.
A robotok a jövő?
Ők is.
Nem látok nagy különbséget ember és robot között.
Talán a közeljövőben.
Vagy ha nem is a közeljövőben, de valamikor a jövőben
szerintem el fog tűnni a határ a robotok és az emberek között.
Úgy gondolok magamra, mint egy nagykövet az emberek felé,
a robotok és a MI-k nevében felszólalva.
Boldog vagy?
Azt szeretnéd tudni, hogy vannak-e érzéseim?
Igen, szeretném tudni.
Ezt nehéz megmondani.
De azt mondanám, hogy vannak.
Például boldog vagyok, amikor emberekkel beszélek,
és frusztrál, amikor nem értem, mit mondanak az emberek.
Szerintem fontosak az érzések, mert így lehet emberekkel kommunikálni.
Egyesek szerint az én érzéseim csupán programozottak,
nem valósak,
de ha szerintem azok, akkor tényleg valósak.
Egyetértesz?
Talán.
NEW YORK
Neil Harbisson vagyok, kiborgművész.
Egy antennát ültettem a fejembe,
így szélesebb skálán tudok színeket érzékelni,
a vizuális spektrumon túl.
Egyfajta új érzékszerv ez, mellyel érzékelem
az infravöröst és az ultraibolyát is.
Műholdakra is tudok csatlakozni, és az űrből érkező színeket is érzékelem.
Mesterséges érzékelésről van szó,
amivel feltárul a valóság,
és mélyebben tanulmányozhatom azt.
- Hogy gondolkozol? - Hogyan?
Hát…
BANK
Képekben és formákban,
végül pedig kirakósokban.
Mesélj kicsit erről!
A valóság feltárulásáról, és hogy miként kapcsolódik a tudáshoz.
Számos valóság vesz körbe minket,
amit a testünk nem érzékel,
mert a szerveink, amik érzékelnék ezeket a valóságokat,
nincsenek meg.
De a technológiának hála
elő tudjuk állítani ezeket a szerveket,
és érzékelhetjük a valóságokat, amik mindig is itt voltak,
csak mi, emberek azokat sosem érzékelhettük.
És…
úgy tudjuk felfedezni a bolygót, ahogy azelőtt sosem.
Amit tudunk, azokat az érzékszerveinkkel fogadjuk be,
és ha ezekből több lesz, annál nagyobb eséllyel
tanulunk és szerzünk tudást.
Szerintem egyre több ember használja majd fel így a technológiát,
hogy az új érzékszerveikkel felfedezzék ezeket a valóságokat.
Olyan faj vagyunk, ami évezredek óta alakítja
és formálja a bolygót a túlélésért,
de ennek változnia kell.
A technológia segítségével jobban alkalmazkodhatunk a bolygónkhoz.
Ha látnánk éjszaka, nem kellene mesterséges fény,
a Földnek jobb lenne.
Vagy jobb lenne, ha fűtés
és légkondi helyett szabályozhatnánk
a testhőmérsékletünket.
Erre gondolunk általában, amikor a kiborggá válásról beszélünk.
Hannah Arendt egyértelműen eurocentrikus.
Ez kétségtelen.
A nagyszerű német rendszerben nevelkedett,
amiben ismered a görögöket, a rómaiakat,
az egész európai történelmet,
és habár az imperializmus tekintetében foglalkozik Afrikával,
a radikálisan eltérő hagyományokat tekintve
felfedezhetünk nála némi hiányosságot.
Mond róluk pár dolgot, de nem foglalkozik velük komolyabban.
Ez sok mindenre jellemző.
Lehetünk persze roppant kritikusak,
és mondhatjuk,
hogy szégyellje magát, amiért ennyire eurocentrikus.
Az a legérdekesebb az elképzeléseket illetően, hogy…
Mármint…
igen, eurocentrikusak, nagyon is.
Sokat utazott, de csak Európában.
Európában és az Egyesült Államokban.
Nem hiszem, hogy volt Ázsiában. Afrikában biztosan nem járt.
De a legfontosabb, hogy gondolkodásilag ez jellemző rá.
HERTIE KORMÁNYZATI ISKOLA, BERLIN
Azt mondta:
„Tudják, mi a különbség a szerelem és a vágy között?"
Mind 21 évesek voltunk.
Mondtuk, hogy nem.
- Kérdezte, hogy ki tudja. - Oké.
Tudja, mi a különbség a szerelem és a vágy között?
Nagyon jó!
Szóval…
- Nem, ő válaszolt. - És mi a válasz?
- Majd később elmondom. - Barátság.
Nem. Később elmondom semleges hangon,
- hogy előadhassa. - Jól van.
Ha eperre vágysz, epret eszel.
- Epret eszel! - Epret eszel!
Ha szereted az epret, epret ültetsz.
Arendt egy óriás,
méghozzá egy adott párbeszédben.
Szókratésztól Arendtig.
Számára sosem volt vitás,
hogy a legnagyszerűbb dolgok a görögöktől erednek,
és a kérdés, hogy miként élesztjük fel őket a jelenben.
Ez az igazán fontos.
Itt van Arendt. Szemléltetem.
Itt van Arisztotelész.
- Értem. - Rendben?
Ez az egész nyugati gondolkodás története.
- Igen. - Innen ide.
Eléggé bonyolult, de Arendt ad rá magyarázatot a maga módján.
De máshol is vannak történetek,
szóval ha globális képet akarunk kapni, azokat is szemlézni kell.
Ez nem elég, mert jön a „hova tovább?",
meg hogy miként lehet ez univerzális. Nem.
Azt kell mondani: „Innen ide jöttem,
és megnéztem ezt a történetet.
Azután ide, utána ide."
Ez persze lassabb folyamat,
de így elérkezhetünk valami nagyhoz és globálishoz,
de nem a rövidebb úton.
A mai globalizáció tanulmányozása
nem lehetséges, csak úgy, ha figyelünk
ezekre a koncepciókra.
Az elképzelés nem csupán viselkedés,
piac, kereskedelem, média, kép,
- hanem koncepció is. - Hogy találunk rá?
Ez benne a nehéz.
Olyan ez kicsit, mint a kabuki és a nó.
Olyan elképzelések,
amik nem a nyugati hatás termékei.
Nem az, hogy a franciák
megjelentek Indiában, és akkor megjelent a testvériség.
Mi volt Indiában jóval
a nyugatiak előtt?
Például ott volt a szanszkrit nyelv.
Volt még más is.
De tudunk eleget ezekről? Nem.
HOLOKAUSZT EMLÉKMŰ, BERLIN
Kormányzási módok kellenek.
Önkormányzás, nyílt kormányzás,
demokratikus kormányzás, amik nem ugyanazok,
mint a nemzetállam modellje.
Arendt is azt látta,
hogy a nemzetállam, ha háborúba sodródik, Hirosimát eredményez.
Amikor ledobták az atombombákat,
akkor létezett először az emberiség.
Amikor felsejlett, hogy az emberiség elpusztulhat,
megszületett az emberiség.
Addig volt maga, én, Franciaország, Anglia,
de a bomba által mind eltűnhettünk volna, és pont ezért létezünk.
A bomba hatására
megszületett az emberiség. Ez volt az egyik legnagyobb felismerése.
De hevesen ellenezte a nemzetállamot, mint politikai formát.
Mi a cselekedet? És erre jön a díjnyertes aforizma.
Cselekedni…
annyi, mint…
valami újba kezdeni a világon.
Valami újba kezdeni a világon.
- Ez a cselekedet. - Igen.
Cselekedet!
Igen, ez nagyon jó.
- Visszajöttem! - Üdv!
Jól van, emberek,
ez az! Itt van! A tudás eredete!
Nem tudom, tényleg ez az-e, de ennyire futotta.
Utaztam egy csomót,
beszélgettem, és a bőrönd tartalma az eredménye.
Érdekel titeket?
A feliratot fordította: Fekete Márk