PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
„Sammie.
Rebecca.“ Páni!
Jsem první?
To je masakr.
Jsem nadšený, že nás pět má možnost se setkat.
Doufám, že všichni čtyři hráli sami za sebe.
Jsem nervózní, protože se setkají se Seaburnem...
a zjistí, že jsem podvodník.
Téhle části se děsím.
Někdo už jde?
- Shubby. - Joey?
Ne.
Rebecca.
Panebože!
Ahoj.
Jak se vede?
- Ahoj. - To bylo dobrý.
Našeho setkání jsem se bál...
- protože Shubham je skvělý chlap... - Ne, jasně.
Říkám si: „Doufám, že bude můj přítel.“
Ne, myslím... Ne, já...
Určitě. Je to šílené, protože jsme se spolu tolik bavili.
Jo.
Promiň. Je to schizofrenní.
Jak jsme spolu mluvili, byl jsem skutečně upřímný.
- Ten vztah je skutečný. - Je skutečný
Jen to byla fotka přítelkyně.
Rebecco, jak se jmenuješ? Rád bych to věděl.
Ahoj, jmenuju se Seaburn.
Seaburn? To se mi líbí. Shubham.
Ale když jsi byl sám sebou,
proč jsi nehrál za sebe?
Je to legrační, protože jsem přišel a chtěl se tu řídit tím,
že tam, odkud jsem, je projev emocí slabost.
- Dobře. - A víš...
Kdybych měl své srdce na dlani
- a opravdu ukázal emoce... - Jo.
...rezonovalo by to víc, kdybych byl ženou,
a ne mužem?
Klukům se říká, že nemají ukazovat emoce.
Ale proč ne?
To je poselství, které jsem chtěl předat.
- Hele, sedíme tu a můžeme to říct. - Chápu.
A koneckonců je to hra a já respektuji to, žes to udělal.
Já si říkal: „Doufám, že uvidí moji pravdu
a uvidí, že mi na něm skutečně, opravdu záleží.“
- Já byl... - Jistě.
Pamatuješ první den? Já byl v háji, osmý.
- Jo. - Tys tam pro mě další den byl
a říkal...
Bylo tak fajn, že jsme si kryli záda.
Nekecali jsme o jiných blbostech.
Žádné nesmysly. Bylo to od srdce.
Jo, a já si opravdu říkal:
„Chci, aby byl můj přítel.“
Já to viděl tak, že tady budu sám za sebe
a ukážu, že to stačí, že člověk nemusí být někým,
kým není.
Myslím, že stejné přesvědčení, které sem dovedlo tebe,
sem dovedlo i mě, a to je zajímavé.
Říkal jsem si Ostrý Shubham,
protože jsem na začátku lovil podvodníky.
Ale v průběhu jsem se zaobíral filozofickou otázkou:
„Kdybych věděl, že ty nebo Joey jste podvodníci,
změnilo by to něco?
Protože když ten vztah je skutečný a byli jste upřímní, že...“
- Změnilo by se něco? - Přesně.
Očividně je šílené, že jsi nebyl ona,
ale ten vztah, to je jediné, na čem záleží, ne?
Jo. Já si říkal: „Jo, fakt ho mám rád jako bratra.“
Bylo to divné, protože jsme se navzájem chránili, ty a já.
Tohle jsem očividně nečekal, ale nelituju.
- Bál jsem se, že mě budeš nesnášet. - Jo.
Protože nejsem ta holka na té fotce.
A když teď vím, že to tak není
a že chápeš, že jsem měl srdce na pravém místě
a že je čisté, je to...
Jsem prostě moc rád, že to tak je.
Chci, abys věděl, že jsem tě bral jako... no sestru už ne,
- ale bratra. - Jo.
Byl to hustý vztah. Myslím to vážně.
Pojď sem, brácho.
Na začátku mě ani nenapadlo, že tu vydržím až do konce.
Jen doufám, že jsem to, co očekávali.
Jsem hrozně nervózní.
Tohle je Rebecca.
Ani náhodou!
To snad ne!
Obejmi mě. Jsi takový fešák.
- Jak se máš? - Dobře.
Sammie, jak je?
- Čekám na to... - Jsi skutečná.
- Panebože! - Díky Bohu, že jsi skutečná.
Týden říkám, že se nemůžu dočkat, až tě obejmu.
Říkals to, ale myslela jsem... Můj Bože!
- To neva. - Na rovinu.
- Během té holčičí konverzace jsem šílel. - Proč?
Protože moje přítelkyně...
Když se objevila celá ta věc s matkou přírodou, víš?
- Ta menstruace? - Jo, bylo to...
„Sakra!“
V jednu chvíli jsem si tebou nebyla jistá.
Říkám si: „Ta holka je moc citlivá.“
Tak jsem tomu dala chvíli.
Pak jsme si povídali a říkám si: „Vlastně je v pohodě.“
- Jo. - „Líbí se mi.“
Trochu jsem se bál, že dneska dostanu na kasu.
Že mě Joey podrží a řekne:
„Sammie, chyť ho za nohy!“ A Shubham: „Bum! Bum!“
A Chris zase: „Dej mu, člověče!“
Umírám.
Byla to ta nejtěžší věc, kterou jsem kdy udělal,
- protože... - Být holkou?
- Co teprve v reálu. - Být holkou je těžké. Je to...
„Mám nový, hluboký respekt k ženám.“
Jako: „Mami, promiň. Já nevěděl, že je to tak těžké.“
- Nezamiloval ses do ní? - Ne, opravdu ne.
Ne, bylo to, jako bychom byli sourozenci.
Řekl jsem mu, že nejvíc na té hře nesnáším
to blbé flirtování kvůli manipulaci,
a to jsem měl s vámi dvěma společné.
Štvalo mě, jak všichni mluví o tvém vzhledu.
Jsi mnohem víc.
Pořád. Víte, dělám si magisterský titul. Nejsem jen hezká tvářička.
Jsem nesmírně šťastná, že jsi skutečný.
- Já taky. - Protože já...
- z tebe byla hotová. - Ze začátku to byla noční můra.
Otevřela ses mi a...
My dva se vezmeme.
- To propojení se objevilo zničeho nic. - Jo.
Musel jsem chránit Rebeccu, Joeyho.
Na chvíli jsem o tobě pochybovala. O těch emocích.
Protože v jednu chvíli přišel Chris a říká: „To nežeru.“
A pak... Jo.
A pak na tebe uhodili Ed a Joey a já si řekla:
„Sakra! Čtyři lidi tomu nevěří.“
V jednu chvíli jsem pochybovala a chtěla tě konfrontovat.
Vidíš, legrační, já si říkal:
„Upřímně, Sammie je moje holka. Musím se ujistit,
- že mi bude krýt záda.“ - Jo.
Pořád jsem si říkal: „Shubham, ty, Joey.“
Pořád.
- To jsem byla já. - Já od začátku.
Pokaždé.
Že jo? Bylo to doslova...
Točilo se to pořád kolem vás.
Nečekala jsem, že to budeš ty.
- Já si říkala: „Joey nebo Chris.“ - Jo.
Jsem nadšený, že je poznám,
ať už jsou skuteční, nebo ne.
Konečně se uvidíme tváří v tvář.
- Chrisi! - Panebože!
Panebože!
Ahoj, zlato!
Rebecca.
Děkuju, Bože.
Tys to věděl?
Panebože! Jsem tak rád, že jsi podvodník.
Jsem tak rád, že jsi podvodník.
Jak se máš, zlato? Slečna Sammie je skutečná.
Jo, jsem to já. Jasně, že jsem.
Shubham je skutečný.
- Bůh ti žehnej. - Díky.
- Jsi skutečná. - Jo.
Jo! Jsme bláznivě skuteční!
Panebože! Lidi! To je úžasné.
Ahoj. Jsem Seaburn.
- Jsem Chris Sapphire, těší mě. - Mě taky.
Těší mě.
- Lidi, jsem tak nadšený. - Shubhame, jsi...
Byl jsem v pokoji a říkám si: „Božínku!
Mám pocit, jako bych rodil.“
To očekávání je šílené.
Pověz nám o sobě.
Bože! Jsem z Dallasu, Texas.
Dallas, Texas. Nezadaný od svých 15 let.
To jako fakt? Tos myslel vážně?
- Ano, nezadaný od 15 let. - Teda!
Co jsem o sobě řekl, bylo skutečné, všechno.
Já si řekl: „Jdu tam a budu sám sebou.“
Jsem dost duchovně orientovaný. Ve 14 jsem našel Boha.
Celá moje cesta byla o tom.
Za všechno, co v životě dělám,
- se modlím a projeví se to. - Jo.
Jsem nadšený. Třásl jsem se. Bylo to šílené.
Říkal jsem si: „Kráčím do neznáma. Netuším, kdo tam bude.
Bože, jsem tak rád, že jsi podvodník.
- Jsem tak rád... - Já ne.
...pár posledních kol téhle úžasné hry
mi na tobě něco nesedělo
a říkám si: „Začínám už být paranoidní?“
„To brečí nad někým, koho sotva zná?“
A tys pak říkala: „To nežeru.“ Já si řekl:
- Ani trochu. - „To nežeru.“
- „... já, ty, Ed, Joey.“ - Ed a Joey.
Říkám si: „Takže nejenom mně na Rebecce něco nehraje.“
To jsem rád.
Doufám, že Joey není... Byl bych...
- Tenhle! - Těšil jsem se na Chrise.
Je poslední a to mě děsí.
Jestli je Joey podvodník, tak mě...
Upřímně, nedokážu si představit, co se stane.
Není možné, aby všichni byli skuteční.
Je jedno, kým jsou, chci všem dát pusu a obejmout je.
Jo.
Jak je?
- Jsi skutečný. - Joey!
- Jsi skutečná. - Jsem tady!
- Jsi skutečný! - Jsem!
- Sakra skutečný! - Bože! Jsem šťastná, že jsi skutečný!
Ahoj, zlato.
- Shubby! - Jsi skutečný! Ano!
- Panebože! - Co se to děje?
- Rebecca. - Rebecca?
Joey. Jak je, zlato?
Nejdřív ti chci poblahopřát,
protože jsi mě dostal. Opravdu.
Brácho, dovol mi se představit.
- Jsem Seaburn. - Jak se máš?
- Těší mě. - Potěšení je na mé straně.
- Jsem tak rád, že jsi skutečný. - Děkuju.
Ke konci hry jsem cítil, že nikomu nemůžu na 100 % věřit.
Ale teď jsme se viděli a říkám si: „Díky, Bože, jsou to oni!“
- To je tak šílené. - Šílené.
Přišel jsem sem a řekl:
„Jsem, kdo jsem. A vždycky jsem jím byl.“
Byl jsi na 100 % upřímný,
já to respektoval na každém kroku.
A... Ani... Jsi můj kámoš Joey.
Ty jsi taky můj kámoš.
Můžu něco říct? Celou dobu jsem se těšil...
- Na tohle. - ...na tohle.
- Doslova. - Ano.
Jasně. Člověče!
Skutečně tady cítím lásku, to spojení mezi námi.
Nejvíc mě na nás, co tady sedíme u stolu, baví,
že jsme všichni tak odlišní, ale zároveň stejní.
- Jo. - A je krásné vědět,
že i když tahle hra skončí, naše přátelství přetrvá.
Jedu do Cali.
Jedu do Dallasu.
- Ano. - Pojedu za všema.
Na závěr, opravdu jsem si myslel,
že půjdu domů první den.
Když jsem byl osmý, čekal jsem vyhazov.
S každým z vás jsem se skutečně spojil.
Ničeho nelituji. Ničeho, i když ty jsi...
- Přituhuje. - Shubby mě dostal!
Vůbec ničeho nelituju, jako ty, proto jsem...
tady jako já sám,
Svět uvidí, že u nás to fungovalo.
Popravdě, jak to vidím já,
bylo to neočekávané, nádherné životní dobrodružství,
něco, co mám opravdu pocit, že si zapamatujeme do konce života.
- Staří a roztřesení. - Je to výjimečné.
Mám vás rád.
Arriba! Abajo! Al centro, pa dentro!
- Tak jo, to beru. - Netuším, jdu do toho.
- Do háje. - Mám prázdno.
Je načase, aby se závěrečná pětka sbalila,
protože jsem připravena důkladně je vyzpovídat.
Teda! Jejich poslední noc byla neskutečná.
Jsem vyčerpaná jen ze sledování.
Je načase, aby finalisté opustili The Circle,
a nemůžu se dočkat, až hráče potkám.
Zanedlouho budeme vědět, kdo z finalistů vyhrál 100 tisíc.
Tak vzrušující!
Jsem Michelle Buteauová a toto je finále The Circle.
Panebože!
Byli sice zablokovaní,
ale dnes přijali mé pozvání.
Jsou to zablokovaní hráči.
Bože! Ráda vás poznávám v reálu.
Nadšením ani nedýchám!
Ed a Tammy, vy dva!
- Jak se vede? - Dobře.
Mám na sobě svoji rozměrnou sutanu.
Zapůsobilo na mě, že jste ihned odhadli Rebeccu.
- Jo. - Jo.
- Podle čeho? - Instinkt.
Po první konverzaci ve skupinovém chatu
to bylo: „Rebecca! Ne!
Ne! Ani náhodou!“
A od té chvíle jsem po ní šel.
- Ale jen... - Opravdu to tak bylo.
Byla prostě až moc milá.
Pořád brečela, byla moc milá, moc laskavá.
Kdo je tak milý? Tak jí to Ed řekl.
- U vás ve čtvrti nikdo. - Jo.
Ede, myslíš, že by se ti dařilo lépe bez maminky?
Budu upřímný.
Bylo fajn tam mít mámu. Je milá, úžasný člověk.
Ale myslím, že kdokoli,
po tolika dnech o samotě s mámou...
Chápete?
To by trochu zešílel každý.
- Jo. - Porafali jsme se,
ale nakonec to bylo fajn.
- Nebylo to špatné. - Počkej.
Viděla jsem, jak flirtuje se všemi těmi krásnými ženami.
To bylo divný.
Trochu divné, nebudu lhát. Ale proč ne. Mazel!
Mirando, na koho se dnes nejvíc těšíš?
Samozřejmě se moc těším na Joeyho.
Trošku jsme se poznali
a spojili se i na jiné úrovni...
Jo, to jsme viděli.
Všichni jsme to viděli, zlato.
- Sean. - Jo.
- Mám tě moc ráda. - Díky. Já tebe taky.
Bylo mi líto, že jsi nebyla sama sebou.
Lituješ toho?
Ne, protože jsem 100% sama sebou každý den v reálu,
ale tohle je The Circle. Je to hra, ne?
Miluju, kdo jsem. Jsem ráda, že jsem jim ukázala své fotky...
protože jsem opravdu roztomilá.
Ale můj život je na sociálních sítích. Vidím ty trolly.
Lidi mají v hlavě svoje malé předsudky.
Víš, co myslím?
A já se těma kravinama nechtěla brodit.
- Nezlobím se. - Díky, zlato.
- Ahoj, děvče. - Ahoj.
- Čau. - Čau.
- Jak se vede? - Dobře.
Divila ses, že jsi šla první?
Zablokovali mě jako první.
- Jíš ještě pořád tacos? - Každý den jím tacos.
- To ti nevěřím. - Každý den.
- Bille. - Copak?
- No teda... Jak se máš? - Dobře.
Byl jsi ve hře úplně nový
a každého jsi rovnou nazval falešným.
- Ano. - Proč jsi to udělal?
Mohl jsem si ukroutit hlavu. Ty komentáře:
„Miluju tě“, „Loajalita“, to a to a...
- Ty nemáš rád lásku? - Hned první den? Já nevím.
Asi na to nevěřím, takže...
Panebože! Kdo ti ublížil?
- Adame? Alexi? Jak ti říkat? - Vyber si.
Jak se dneska cítíš? Vzrušený?
Adam je velmi vzrušený těmi krásnými lidmi.
Alex je šťastně ženatý.
Nemůže být vzrušený. Možná trošičku, ale...
Tak fajn.
- Antonio. - Ahoj.
Překvapilo mě, že tě tak brzy zablokovali.
- Mě taky. Šílené. - Proč myslíš, že se to stalo?
Věřil jsem, že každý je sám sebou.
- To se obrátilo proti mně. - Dobře.
S výjimkou mě.
Ahoj, veverko.
Jsi spokojená se závěrečnou pěticí?
Ano. Trochu zaujatá.
- Aha. - Tým Chris.
U Rebeccy jsem od začátku říkala, že ta popelkovská princezna z plesu...
- je úplná kravina. - Fajn.
Shubby byl jako můj bratr, tak to bylo jiné. To bylo dobré.
- Je načase je potkat, zlato. - Pojďme na to.
Říkají, že v Texasu je všechno větší.
Pokud hovoříme o srdci, duchu a lásce,
mají pravdu, co se týče prvního finalisty.
Přivítejte našeho sladkého Texasana.
Přichází Chris!
Panebože!
Ahoj, krásko. Jak se máš?
Panebože!
Posaď se tady.
Panebože!
- Rozbrečím se tu. - Dobře.
- Jak je? - Zničíš si make-up.
Já vím. Panebože!
Normálně jsem v zenové pohodě,
ale teď mě zaplavil adrenalin. Bože můj!
Proč si myslíš, že jsi mezi finalisty?
Snažím se na to přijít.
Přišel jsem naslepo. Nevěděl jsem, jak tuhle hru hrát.
Neslyšel jsem o ní. Byl jsem doma... Řeknu vám svůj příběh.
Byl jsem doma v elasťáčkách, pojídal slunečnicová semínka, odpočíval
a pak se proberu a jsem tady.
To je super. Jsi prostě svůj.
Jo, snažím se.
Zobeš semínka v šortkách, přemýšlíš nad životem.
Neupravené vlasy, žádný make-up, relax a dokumentární seriály.
Je divné mluvit s lidmi tváří v tvář?
Vždy to totiž bylo: „Zprávu a odešli.“ Teď je to v reálu.
Trochu.
Rád lidi potkávám v reálném světě.
- Mám lidi rád. - Vidím.
Můžu být třeba v restauraci a hned začnu říkat „ahoj“.
Ale tohle byla neskutečná zkušenost.
Byls ostatním dobrým přítelem.
Děkuju. Mám z toho dobrý pocit.
Dával jsem si pozor na jazyk. Nechtěl jsem nikoho ranit...
- Dával sis pozor? - Snažil jsem se.
Držel ses zpátky?
Vždycky se snažím si říct: „Nechci nikomu ublížit.“
Pamatuji si z dětství, že mi na hlavu v tělocvičně někdo hodil míč.
Vyjel jsem na jednu holku. Brečela. Nevěděl jsem ale, že do mě byla zakoukaná.
Od té doby si říkám: „Nikdy už city ostatních nezraním.“
- Držím se toho, ale... - No to ses opravdu snažil.
Jsi plný lásky, světla a smíchu a něco z toho teď uvidíme.
Jak se vede?
To je můj kluk, Chris.
Dobré ráno, děvčata.
Jak se máš?
Víme, že Beyoncé je jen jedna.
Miř na odtok.
To tvrdím neustále.
Zbožňuju Chrise.
Děvče, máš tady kámoše.
Je moc milý, že mi napsal.
Vzbudil jsem se čerstvý jako salát.
Chris se dokáže naladit na každého, což já zdaleka neumím.
To je pravda.
„Jsi naprosto úžasná.
Bůh chyby nedělá a nezačal je dělat ani s námi.“
To je silné poselství, Chrisi.
Sakra!
Jsem v první pětce a jsem sám sebou.
Dost lidí si myslelo, že pochlebuješ,
- protože jsi byl tak milý. - Ano.
- Co na to říkáš,? - Ne, jsem to jen já.
Co by udělal Ježíš? Byl by upřímný, hodný.
Dej všem stejnou šanci. Nesuď lidi.
Za život mi říkali různě.
Že jsem falešný, upřímný.
Říkali, že jsem ošklivý, pěkný, tlustý. Míval jsem akné.
Říkali o mně všechno možné.
Ale mě definuje Bůh a z něj čerpám svoje sebevědomí.
Sebedůvěra od Boha. Je to jiné.
Na magnet s tím, to beru.
Je to sebedůvěra od Boha. Cítím ji právě teď. Jak mi jde tělem.
Mám tě moc ráda.
- Děkuju. - Ano!
Moc děkuji. Znamení panny!
Co bys udělal s těmi penězi?
Prosím, ať nebrečím.
Několikrát ses už skoro rozbrečel.
Připadám si jako u Oprah. Je to jízda.
Koukni pod nohy.
Nic tam není!
A já: „Jsou tam peníze?“ Jen účet k zaplacení.
Když jsem vyrůstal, neměli jsme moc peněz,
ale rodiče mně a bratrovi dali první poslední.
A mi láme srdce, že když jsem někdy s mámou
a ona jí...
tak se trochu dusí.
Nemáme peníze na takové věci.
Implantáty jsou drahé.
A já si říkal: „Chci mámě vrátit úsměv,
protože ona ho do mého života vnášela každý den.“
Já říkal, ať mě nerozbrečíte.
A pro sebe bych postavil malý domov.
To bych udělal s výhrou.
Myslím, žes postavil hrad z lásky a každý chce přijít, protože jsi úžasný.
- Moc děkuju. - Děkuju.
Obejmi mě.
Posaď se k zablokovaným.
Moc děkuji.
- Děkuju. - Chrisi, do toho!
Do toho! Jsi jednička! Já ti to říkala.
- Já ti to říkala. - Díky!
A teď další finalista.
Naše královna přátelských vztahů z Cabrini.
A tady je, Sammie.
Jo!
Ahoj, zlato.
Jak se máš?
Pojď sem.
Vím. Podívej. Tvoje tvář.
- Gratuluju... - Děkuju.
poslední skutečné ženě ve hře.
Tak to většinou bývá.
Proč myslíš, že jsi poslední ženou?
Jak ses dostala tak daleko?
Nevím. Byla jsem sama sebou.
Hrozně jsem se snažila být skutečná
a mám pocit...
že to mě dostalo až sem.
A co večeře? Byla jsem nervózní za tebe.
Byl to nervák. Měla jsem strach, protože jsem se bála tam jít...
Měla jsem pocit, že...
tam budou lidé, kteří nebyli skuteční.
A modlila se, aby Shubham a Joey byli skuteční.
- Toho jsem se bála. - Ráda jsem tě sledovala,
protože máš skvělý cit pro správné a špatné.
Myslíš, že ti tvoje rozhodnost hraní hry
usnadnila, nebo ztížila?
Řekla bych, že usnadnila.
Bylo pak snazší se rozhodovat.
Promýšlela jsem to, ale nakonec jsem musela být sama sebou.
Víš, co se mi taky líbí?
Že ses nepouštěla do flirtování, ani trošku.
Ne, jsem hrozná... No, nejsem hrozná. V reálném životě jsem lepší.
Umím to, ale nejenom to říct,
ale i přečíst a rozluštit... Bože, to je vážně...
Máme videa. Ukážeme si to.
No do prdele!
„Jak je?“
Už teď se mu směju.
Nezkoušej se mnou flirtovat.
Jsem znechucená tím„vzruší“.
Na mě moc. Nejsem na romantiku.
Myslím, že se asi chce jen... vzrušit.
Panebože! Ne, Adame.
Bože! To je...
Úplně mi připomíná ty pitomce ze školy.
Další!
To snad ne! Vypadni!
Ukonči to.
Tohle dávení dělám pořád. Na všechno.
Ale ne... Tak jsem to nemyslela.
A tvůj typ? Co je pro tebe romantické?
- Můj typ? - Ano.
Vůbec nejsem na romantiku. Je to opravdu špatné.
Je to trošku smutné.
- Jo? - Jo.
Máš asi dvě tváře, že?
Hovoříš o své dobré a špatné stránce.
- Ano. - Děláš si magistra.
- Ano. - Máš kupu fotek zadku.
Ano.
Myslíš, že holky to mají na internetu těžké?
Vystaví sexy fotku a chlapi flirtují?
Je to těžké.
Na jednu stranu chci být sexy a dát si tam fotku,
protože jsem se sebou spokojená.
Na druhou stranu se musím krotit kvůli práci.
Lidi si říkají: „Hele, nepracuješ s dětma?“
- Jde o... - Chce to rovnováhu.
Jo, je to těžké.
Žij svůj život, děvče. To říkám já.
Brzy jsi pochybovala o Rebecce a měla jsi pravdu.
Myslíš, že jsi po Rebecce měla jít tvrději, jako to udělal Ed
nebo tehdy Joey?
V jednu chvíli jsem to chtěla udělat. Už jsem byla rozhodnutá.
Ale po rozhovoru s ní
a po dalším přemýšlení a spánku a probráním ostatního
se to v hlavě pomotalo a říkám si: „Je vážně přecitlivělá.“
To byl můj problém s ní.
Že je tak strašně přecitlivělá.
Nechtělas jí zranit city?
Ne, já si říkala: „Nikdo není tak přecitlivělý.“
Ale na druhou stranu mě napadlo:
„Jsem tak netečná, když dojde na...
věci, které ji tak rozrušily.
Nemůžu na ni shlížet za to, že je na druhém konci spektra pocitů.“
Pořád o ní mluvíme jako o ní.
- Že? Já vím! - Když teď víš,
- že to není ona, ale... - Vzalo mě to.
Jo?
Co říkáš na Seaburna?
Byla jsem naštvaná. Jo.
Ne nějak extrémně, ale v jednu chvíli u mě byla nahoře.
A fakt, že jsem ji držela v hlavě tak vysoko,
protože jsem brala v potaz její pocity...
Jasně.
A ono to celou tu dobu nebylo skutečné.
Je to hra. Cos zjistila o sociálních sítích? Odnášíš si něco?
Nikomu nevěřte.
- Nikomu se nedá věřit. - Jo.
A v některých ohledech ani mně.
Díky moc, Sammie. Líbí se mi to ponaučení.
- Jsi úžasná. - Děkuju.
No teda!
Panebože!
Přišel jako odmítač sociálních sítí,
ale poté, co byl čtyřikrát influencerem, se stal jejich příznivcem.
Je tu Shubham.
Ahoj. Vítej.
- Těší mě. - Těší mě.
Posaď se támhle.
Panebože! Shubby! Můžu ti říkat Shubby?
No jasně.
- Ráda tě vidím. - Jo, já tebe taky. Jo.
Tys vůbec nebyl na sociálních sítích.
- Nebyl jsem, jo. - A myslel sis...
že sociální sítě jsou zlo?
Sociální sítě jsou sociální medúza. To bylo mé heslo.
Vítej v pekle. Jak je?
Hele, je fajn být tady.
Se sociálními sítěmi moc zkušeností nemáš.
- Jo. - Pomohlo ti to, nebo ublížilo?
Spíš nesmírně pomohlo. Od začátku jsem věděl, co chci dokázat.
Asi díky tomu silnému přesvědčení,
že beru sociální sítě jen za... mor naší moderní doby.
To mi asi nesmírně pomohlo.
Když jsem přišel, byl jsem nervózní.
Skupinové chaty jsem neznal.
Nesnáším flirtování. Nerozumím mu.
Nevím, jak psát vtipné hlášky. Neznám smajlíky.
Čekal jsem, že vypadnu první noc, byl jsem s tím smířený.
Ale je lepší být sám sebou a skončit, než podvádět a zůstat.“
Jakmile jsi dostal lajky, dostal ses do toho.
- Jo, no... - Takže už chápeš, že?
Serotonin šumí.
Říkáš si: „Páni! Sbližuju se s nima.“
Digitální lajky nechápu.
Jsem soutěživý. Rád soutěžím v čemkoli. Připravil jsem se na boj.
Budoval jsem vztahy. Dal jsem do nich všechno.
Bylo to vidět. Zbožňovali tě a máme tady i důkazy. Ukažme si je.
Jsem nadšený ze soukromých chatů.
Zprávu Rebecce: „Líbí se mi, jak jsi od začátku upřímná a otevřená.“
„Myslím, že se můžeme skutečně sblížit a být spojenci až do konce.“
Ano!
„Brácho, je šílené, jak jsme sladění.
Jsi moje krev.“
Úplně mě chytá za srdce.
To je rozkošné.
Ten chlapík nepřestává překvapovat.
„Shubby, dal bych za tebe život.“
To je tak milé.
Nemůžeš ho nemít rád.
„Mám tě rád z celého srdce a vím, že mi kryješ záda.“
Jo! Můj bratr Joey mě má pořád rád.
Tak se cítím.
Rebecca je moje jednička. Je jako lampička,
kterou si jako dítě dáte do pokoje,
abyste mohli usnout, když se dějí strašidelné věci.
Hráč, kterého zachráním, je...
Ano!
- Shubby. - Jo?
Vím, že nemáš rád sociální sítě a co s námi dělají,
ale odehrál jsi skvělou hru. Vážně ti to jde.
A s lidmi ses skutečně spojil, že?
- Udělal jsem pro to vše. - To ano.
Obzvlášť pevný vztah jsi měl s Rebeccou.
Jo. To jo.
Měl jsi čas popřemýšlet...
o čem ta situace s Rebeccou je?
Jo.
Když jsem viděl Seaburna, vykolejilo mě to.
Nebudu lhát. Bolelo to. Ano,
protože... Rebecca pro mě byla jako sestra, stejně jako Sammie.
A nevím, co pro mě Rebecca udělala.
Cítil jsem se díky ní od začátku do konce v bezpečí.
Zjistit na závěr, že Rebecca je Seaburn, to bolelo.
Ale po hovoru se Seaburnem jsem pochopil, že mluvil od srdce.
Dívám se na to tak, že je všechno při starém.
Jakoby Rebecca byla Seaburnem.
Ale je to hra. Hrál to pekelně dobře, takže myslím...
Pro mě tam to pouto bylo. Vím, že i u něj.
Nezakoukal ses do Rebeccy trošičku?
Ne, opravdu ne. Říkal jsem to od začátku.
O nikoho jsem neměl romantický zájem a já...
Zdálo se, že o ni máš starost, ne?
A pak jsi trochu žárlil, když...
Jo, ta věc s Adamem.
...když se objevil. Ano?
- Byls na ni upnutý. - No jo, víš...
Začneš hrát a vytváříš si vztahy
a neuvědomíš si, jak moc ze sebe do nich vkládáš.
Hlavně u těhle čtyř, Chrise, Sammie, Joeyho a Rebeccy...
Ti pro mě byli nakonec nejdůležitější.
Nevím.
Další pouto, které jsem ráda sledovala, bylo ty a Joey.
- Jo, brácha Joey. Jo. - Brácha Joey.
Váš vztah jen vzkvétal.
Co bylo první, aliance nebo přátelství?
Přátelství. Vždycky.
Přátelství se změnilo v alianci.
Zdálo se, že tomu trochu velíte.
No... možná ano, ale...
s Joeym jsme k sobě od prvního dne byli naprosto upřímní.
A bylo to přátelství.
Myslím, že v této hře přátelství bere všechno
a aliance je bonus navíc.
- Jsi dobrý stratég. - Jasně.
Řekněme, hypoteticky, že bys byl podvodník.
Zajímá mě, koho by sis vybral.
Asi starého člověka, protože tam moc starších lidí nebylo
a rád bych viděl staršího člověka, jak se s nimi sbližuje.
Protože nám chybějí starší lidé s životními zkušenostmi.
Takový člověk by nás hodně naučil.
Mám spoustu chyb,
ale starší člověk by byl fajn.
Líbilo by se mi to, ale nepodváděl bych.
Nikdy. Byl bych sám sebou.
Zůstaň tak milý, Shubby, a neměň se!
Běž támhle! Nemůžu s tebou!
Moc děkuji.
Jen běž!
Další je náš největší chlapák,
který o sebe bezchybně pečuje.
Přivítejte Joeyho.
Ať vás slyším, lidi!
Ano! Ahoj.
Jak se máš? Já dobře. Jak se vede?
Jako ve snu, zlato.
Jsi ve snu. To máš pravdu, zlato.
- Jak se vede? - Dobře.
- Jo? - Jo. Vypadáš dobře.
Schovával jsem si něco ve skříni. Říkám si, proč ne.
Ty jsi hotový lázeňský švihák.
Pojďme na to. Tak jo.
Rozjeďme to.
Bože! Napadlo tě, že budeš finalistou?
Ne, denně jsem měl srdeční záchvat.
- Vážně? - Každý den.
- Proto ty sluneční brýle? - Jo.
No občas to je třeba proložit slunečníma brýlema.
Chtěl jsem si je vzít i teď, ale říkám si:
„Víš co? Udělejme to nóbl.“
- Aha. - Trochu nóbl.
Když jsi zmínil nóbl, hodně jsi flirtoval.
- Kdo? - Ty.
Pozdravil jsem.
Flirtoval jsi skoro se všemi.
To je pravda. Jo, pravda.
- Chápete? - Jo.
Pomohlo ti to, nebo ublížilo?
Mohlo se to vyvinout tak i tak. Chci říct...
Vidíš atraktivní ženy, pozdravíš,
přidáš trochu chemie, tančíš tam a zpátky a čekáš, co se stane.
- Jo? - Jo.
S Alanou jsi flirtoval hned.
- Sedla mi. - Jo.
- Jak je? - Čau, Joey!
Trocha flirtování byla na jiné úrovni. Bylo tam pár okamžiků.
- Jako s Mirandou. - Ano.
Řekls jí, že k ní máš skutečné city,
- ale nezachránils ji. - Ne.
Nezachránil.
- Byly to skutečné city. - Jo?
- Ano, naprosto. - Mirando?
- Ahoj. - Ty s tím nemáš problém?
Jasně že nemám.
- Vážně? - Ano.
Netrvalo mu dlouho ti to vynahradit.
- Vůbec ne dlouho. - Jo, pusťte to.
Teď se tě zeptám. Vždycky jsem gentleman,
ale šíleně mě přitahuješ.
Nech toho.
Mohla bys mi dát pusu na rozloučenou?
To bych moc ráda.
- Jednu, jsem gentleman. - Jednu.
A nikdo se nedívá.
Vyhraj. Máš na tváři rtěnku.
- Nevadí. - Fajn.
Nenosím ji, mám ji kvůli tobě.
- Bože! Můžu tě doprovodit ke dveřím? - Určitě.
Teda!
Promiňte.
Napadlo tě, že by ses s někým mohl takhle sblížit?
Ne, abych řekl pravdu.
Miranda je z toho pořád paf.
Miranda je úžasná, opravdu úžasná.
- Proto bylo... - Budu brečet.
...těžké vzít v úvahu, že s někým máš osobní vztah,
ale musíš myslet taky na hru.
Loajalita je pro mě vším
a Sammie i Chris tam pro mě byli od začátku, kryli mi záda,
a já se nemohl rozhodnout jinak. Bylo to...
Půjdete na rande? Ukážeš ji mámě?
Na 100 %. Jdeme. Určitě.
Snad máš ráda masové koule.
Stoprocentně.
Další dáma, se kterou ses sblížil, byla Sean.
„Hashtag kryju ti záda“, tos řekl a pak jsi ji bodl do zad.
Ano. Vysvětlím to.
Ne, cítil jsem k ní skutečné pouto.
Ale stalo se to, že jsem nevěděl, jak si u ní stojím,
protože v mé mysli
udělala něco tak odvážného a hrdinského, a já si říkal, že ji každý podrží,
a až do toho osobního rozhovoru jsem netušil,
že to stejné cítila i ona ke mně.
Přes zprávy se ztratí spousta významu.
- Sean? - Jo.
Fakt, že Joey dostal...
vás dvě, tebe a Mirandu, do stejné situace?
Myslíš, že hrál hru srdcem,
- nebo to byla strategie? - Těžko říct, protože...
je asi největší ironie být upřímný,
protože Joey nevěděl, jak to vidím, ale já ho dala jako prvního tu noc.
Opravdu to ukazuje, že člověk fakt netuší, co se tam děje.
Určitě je tam trocha taktizování, ale já taky hrála.
Ale myslím, že Joey má veskrze dobré srdce.
- Jo. - Jo.
Jedno z tvých přátelství patří k mým nejoblíbenějším.
Ty a Shubby.
Shubby! Toho kluka zbožňuju.
Nemohlo to být roztomilejší chlapské přátelství.
Myslíte, že byste se tak spřátelili i v reálném životě?
Já i Joey jsme oba hodně jiní.
Je to tak. Vůbec se k sobě nehodíme.
Ale od prvního dne jsem mu rozuměl.
Byl tak přímý, upřímný, tak opravdový.
Joey byl můj nejlepší přítel. Můj bratr.
Na konci bych kvůli němu vzdal i hru.
Mám tě rád, brácho.
Co na to řekneš, Joey?
Myslím, že bychom se stali přáteli, i kdybychom se poznali
tam venku.
Mí přátelé jsou každý jiný a nemám rád lidi, jako jsem já.
Jsou otravní.
- Jestli vyhraješ... - Jo.
Jak utratíš peníze?
Mám úplně nový byt
a ten potřebuji vybavit.
Začínám znova. Nová kapitola. Odstěhoval jsem se ze starého bytu.
Taky mám tetu, kterou miluju, a asi potřebuje trochu pomoct,
a mí rodiče, kteří jsou tu pro mě od prvního dne.
Bože! Chci být na Vánoce u vás doma.
- Díky, Joey. Jsi úžasný. - Díky.
- Bylo mi ctí. - Mně taky.
Dobrý bože!
Zbývá poslední finalista.
Vyzbrojený fotkou své přítelkyně, plyšákem, panem Medvědem,
a diskutabilní znalostí matky přírody...
Měsíčků.
Seaburn!
Seaburne! Posaď se.
Miluju tě, Rebecco!
Jak ti mám říkat? Seaburne? Rebecco?
Hele, klidně mi můžeš mi říkat Seabee.
Jsi poslední podvodník ve hře.
- Poslední... - Jaké to je?
Asi takhle...
Podvodník vítězí!
Ulíznutí obočí.
Ztratils představu, kde začíná Rebecca a končí Seaburn?
Je to šílené, protože musíš...
Musíš rozluštit, kdo jsi ty a kdo je Rebecca.
Je to jako mít dva mozky zároveň.
Jaká je tvoje přítelkyně?
Ve skutečnosti není tak citlivá.
Rozhodně ne.
Je spíš taková rozevlátá,
místo objetí tě šťouchne do žeber.
- Je dost neposedná. - Jo.
Je fakt zábavná.
Řekl bys, že jsi ve vztahu ten citlivější?
Rozhodně ne. Nemám v sobě tolik emocí.
Bylo to pro mě něco nového.
- Španělská vesnice. - Jo.
Bylo to...
Nemohl jsem se popasovat s tím,
jak zvládnout tolik emocí najednou.
Zdálo se, že pro Shubbyho jich máš dost.
Shubby byl...
Rozhodně jste spolu byli v kontaktu od prvního dne.
Už hned od začátku
jsem k němu tíhl.
To vědomí, že mě to k němu táhne, se časem proměnilo ve vztah.
Bylo to stoprocentně skutečné, od prvního dne.
Bylo těžké mu lhát?
Upřímně, bylo to strašné
a cítil jsem se ve stresu,
protože mezi námi vzniklo opravdové pouto,
ale nebyl jsem tím, za koho jsem se vydával.
- A podporoval tě. - Každopádně...
Já ho taky na sto procent podporoval
a kryl mu záda,
ale bylo jasné, že mu o sobě musím lhát,
a to bylo na prd.
Když Sean řekla, že je podvodník,
neřekl sis, že je to vhodná chvíle se taky přiznat?
Když se Sean ukázala, měla mou plnou podporu.
Byl jsem tam pro ni a říkal si:
„Sakra! Tenhle krok chtěl velkou kuráž.“
A úplně jsem se do ní potom zamiloval.
Ale můj hrob už byl příliš hluboký.
Pohřbili by mě zaživa.
Byl jsi v tom až po uši.
- Jo. - Možná až po temeno hlavy.
Bylo tam pár přešlapů a máme je natočené.
Pusťte to.
„Líbí se ti Chris?“
„Holčičko, je gay.“
Vážně?
„Upřímně, ráno jsem se probudila s příšernýma krámama.“
Božínku!
„Mně se stane jen to, že mě děsně začne bolet levá strana.“
O tom jsem nikdy neslyšela.
Levá strana?
Tam, co je slepé střevo?
URČI FILM
To obvykle znamená píchání.
Rebecco, jsi hotový básník.
Ta nevinnost je až přehnaná
a úplně tomu nevěřím.
Kámo!
„Byla jsem úplně zdrcená,
když jsem zjistila, že Adam není skutečný.“
„Není Rebecce přes dvacet?“
„Je to skutečné?“
„Já už od dvou věděl, že nad klukama se nebrečí.“
Nežeru jí to.
„Kdo je to za tebou?“
„Zlato, to je Adele. Řehot.“
Je to Adele.
Panebože! Seaburne!
Za prvé, tolik věcí.
Cos myslel tím, že máš křeče na levé straně? Co to bylo?
Moje přítelkyně,
když se přihlásí matka příroda a ucpe se to...
Ucpe? Teče to.
Jo. To je opak ucpání.
Ve skutečnosti ji fakt bolí levá strana.
- Dobře. - Lovil jsem to z paměti.
Měla by se nechat vyšetřit.
Taky jsi nevěděl, kdo je Adele?
Bylo to těžké, protože měla jen půlku tváře.
„Kdo je ta půl dáma na obrázku s Joeym?“
Já na to: „To je Gaga, ale kdo je ta půl dáma?“
Bože! Představuji vám tu půl dámu. Adele, pojďte sem.
Jen žertuju. Na to nemáme rozpočet.
Hned bych se jí omluvil.
Chris by se chytil za hrudník a řekl: „Božínku!“
Jedním z vrcholů pro mě bylo
sledovat večerní rande Rebeccy a Adama.
Byla jsem v šoku.
Ahoj, Adame.
Co by vaše žena a přítelkyně řekly na to, jak spolu flirtujete?
Neskutečně by se smála a dobírala si mě.
Bylo to hodně slušné. Nemám z toho špatný pocit.
Myslíš, Seaburne, že bys to dotáhl do finále,
kdybys hrál sám sebe?
Upřímně, kdybych do toho šel znova... Neudělal bych to jinak.
Jít sem jako podvodník bylo mnohem zábavnější,
protože mě to drželo v pozoru a nutilo mě to očekávat,
že někdo přijde na návštěvu a zjistí to.
Jak by ses vzpamatoval z toho, že tě odhalí?
Neměnil bych. Opravdu bych neměnil,
protože jsem se skutečně sblížil s ostatními... s každým,
a když vím, že jsem toho byl schopen jako Rebecca,
se vlastně ptám:
„Stalo by se to, kdybych hrál sám za sebe?“ Ale...
- Neměnil bych to. - Tak jo.
Zahrál jsi to úžasně, Seaburne.
Díky moc. Přidej se k přátelům.
Nachystáme to tady na velký okamžik odhalení vítěze.
Chlapci, pojďte sem a posuňte ty gauče.
Pamatujete, kde to začalo? Já taky.
Tady je video, které to zrekapituluje a ukáže mnohem víc. Ano!
Na začátku vstoupilo osm hráčů do bytů The Circle.
To je pecka!
Páni, to je úžasné.
Je to luxus!
Když přišli na to, jak aktivovat Kruh...
Haló, Kruhu.
...byl čas udělat si profily.
„Profesionální hráč basketu.“
Někteří hráli za sebe...
Je vidět, že má dobrý kartáček na zuby.
...a někteří se rozhodli hrát za někoho jiného.
Používám fotky přítelkyně, protože je nádherná.
Tohle bude boží.
Ale ať byli kýmkoli,
cílem hry je stát se nejoblíbenějším hráčem.
Snadné.
Už vím, kdo bude moje číslo jedna.
První dva se stanou influencery.
Co je influencer?
A být influencerem... je dobrý pocit.
- Panebože! - Ano!
Panebože! Jsem influencer.
Ale život influencera má i své stinné stránky.
Ne! Mám na zádech obrovský terč.
Nesnáší sociální sítě, takže musí mít pravdu.
Celý život nesnáším influencery,
podle mě jsou zlem sociálních sítí.
Ale s velkou mocí...
přichází velká zodpovědnost.
„Influenceři, rozhodněte, kterého hráče zablokujete.“
- Ach můj... - Bože!
Jediné, čemu se chtějí vyhnout,
je hláška : „Jste...“
ZABLOKOVÁNI
Čekat na to, jestli jdete domů vy, nebylo nikdy snadné.
Ještě nejsem připravený jít domů.
Srdce mi spadlo do kalhot.
Pro jednoho po druhém jejich hra skončila.
ZABLOKOVÁNI
Do háje! Sakra!
To ne!
Chvilka ticha.
Je pryč. Další.
Ne tak rychle,
protože zablokovaní se mohli přijít rozloučit.
Někteří při osobních setkáních.
Sakra!
Děláte si srandu?
Zloba šla ven.
Jsem na tebe naštvaná.
- Proč? - Zablokovalas mě?
Setkali se podvodníci.
Kámo!
A online fantazie...
Čau.
...se stala realitou.
Ale po zablokování hráčů se objevili hráči noví.
Bože! Dokázali jsme to!
Kruhu, jsem tady. Dorazil jsem.
Kdo jsou kurva Sean a Bill?
Někdo přivedl i mámu.
- Televize. - Sakra!
Aby na něj dohlídla.
„Taky se usmívám, ty potvoro.“
Neříkej jí potvoro.
V The Circle si vzájemně kryli záda.
Cítím, že se tvoří pouto.
Cítím, že s Chrisem dobře vycházíme.
„Máš kámoše přímo tady.“
Má dobrou energii.
Jsem zamilovaná. Mé skutečné já se zamilovalo.
Láska byla skutečná.
Takový vztah jsem nikdy neměl
a moc pro mě znamená, že tě tu mám jako sestru.
I když lidé nebyli.
Božínku!
Mám pocit, jako by po mně trošku vyjížděla.
Ale jak hra postupovala dál, plány se bortily.
Nevěděla jsem, že existuje podvodnický filtr.
Fakt nevím, čemu a komu mám věřit.
Jak myslíš, Bille.
„Ten balíček mě skoro rozbrečel.“
Připadá mi to nějak neupřímné.
To se mi nezdá.
Na každé fotce vypadá úplně jinak.
Panebože! Oni si myslí, že podvádím. K popukání.
Jen se mi ozval jako součást taktiky.
„Hashtag všichni ví, že kecáš.“
A lidé podléhali svým emocím.
Tohle nedávám.
Já ani nejsem taková plačka.
Děkuju. Byla to nádherná odpověď. Vážím si toho.
- Milujeme tě. - Gino! Bloopere!
Doufám, že půjdou ve tvých stopách. protože uskutečňuješ své sny.
Neplač.
Hej, no tak. Nebylo to jen špatné.
Panebože!
Připravili jsme hostům zábavu.
Tak jo!
Ne!
Ten dort je všude.
Vezmu to najednou.
Dokázali jsme to!
Jsem tak nadšený.
Rušíš u večeře.
Já toho kluka miluju.
„Počkat,
čárka, vířivka.“
Vítej v The Circle.
„Amen, sestro!“
Můžu koukat furt.
A teď jsme u poslední pětice.
„Chci připít na ty čtyři, které mám nejradši.“
Ze které jeden vyhraje 100 tisíc dolarů.
Na zdraví!
Takhle se to dělá.
Tak fajn, lidi, je to tady.
Brzy odhalíme prvního vítěze The Circle.
Jedna osoba odjede se 100 000 dolary
a snad mi koupí nový zadek,
nové zuby, nový dům.
Máme tu upozornění.
Snad ne zase tohle.
Je načase odhalit vítěze The Circle.
Já nechci.
Jste připraveni?
- Ne. - Jdeme na to.
- Drž mě. - Ještě jednou.
Na pátém místě...
Bože!
Nepodívám se. Řekněte mi to.
Rebecca, tedy Seaburn. Díky moc.
- Mám tě rád. - Já tebe!
Hrál jsi skvěle, Seaburne.
Moc díky.
Jste v pořádku?
- Ne. - Jdeme dál.
Čtvrté místo...
Chris.
Moc mě to mrzí.
To nic.
- To nic. - Moc děkuju.
Hodně štěstí, lidi.
- Jsme tu spolu. - Pojď sem.
Dobře.
A na třetím místě...
- Ne! - Sammie.
Moc mě to mrzí, Sammie.
- Kluci. - Jo?
Čekali jste to?
- Ne. - Ne.
Jste dva nejlépe hodnocení hráči.
Jednoho z vás spoluhráči v The Circle zvolili nejoblíbenějším.
- Třeseš se. - Hrozně.
A ten si domů odnese 100 tisíc dolarů.
Kruhu...
řekni nám, kdo je vítězem.
VÍTĚZ
Joey!
Panebože!
Mám radost, zlato!
Pojď sem.
Joey, pojď sem.
- Panebože. - No tak, pojďte sem.
Sto tisíc dolarů!
A to je všechno.
Všichni tu byli úžasní.
Budete mi chybět.
Sammiino dávení , Chrisova saka, Seaburnova neznalost menstruace.
A samozřejmě úžasné chlapské přátelství Shubbyho a Joeyho.
- Gratuluju vám. - Moc děkuju.
- Jó, Joey! - Jsem Michelle Buteauová
a toto byl The Circle.
Zprávu. „Dobrou noc. Mrknutí.“ Odešli.
Joey!
Překlad titulků: Kateřina Jabůrková