EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Otte.
Ni. Ti.
-Halston, Versailles smuldrer. -Jeg er ligeglad. Elleve.
Det var der, Napoleon blev kronet til kejser.
Det er Marie Antoinettes hus.
Hende elsker jeg ellers. Men stadig, Eleanor…
Det går ikke. Jeg kan ikke rejse penge. Ikke engang til mig selv.
-Undskyld. Sikke en smuk kjole. -Tak. Det er en Halston.
Nå.
Du er forfærdelig.
Jeg er flad. På fem minutter har vi set 13 model 704 i Ultrasuede,
og jeg kan knap betale elregningen. Alle størrelser er udsolgt.
Jeg kan ikke følge med. Jeg må være en ægte kunstner.
-For forretningsmand er jeg ikke. -Det kan David Mahoney ordne.
Det er godt, du møder ham.
Min kone har kværnet om dig, siden din butik åbnede.
-Hun mener, du er et geni. -Og du vil vel sige det samme.
Det er et farligt ord. Når man selv synes, man er genial, udvikler man sig ikke mere.
Hver dag spørger jeg mig selv om, hvad jeg ikke har forventet.
Det er derfor, jeg ville tale med dig.
Halston, jeg har prøvet alt.
Jeg opfandt reklame i modebranchen.
Jeg gav verden Met Ball og Coty Awards, som du selv har modtaget.
Du er et ikon, Eleanor. Hvis du ikke eksisterede, måtte verden opfinde dig.
Det mener du jo ikke, for så opførte du dig ikke sådan.
Jeg satte amerikansk mode på kortet, men modeverdenen ser stadig ned på os.
Det er uacceptabelt, det er forkert, og det vil Versailles ændre.
-Et velgørenhedsshow? -Et modeshow i Versailles-paladset.
De bedste franske designere mod de bedste amerikanske.
-En slags konkurrence? -Nej, en rigtig konkurrence.
For at vise dem, hvad amerikansk mode er.
Det bliver århundredets modebegivenhed og mit eftermæle. Min svanesang.
Oscar har sagt ja.
-Bill Blass overvejer det. -Til helvede med Bill Blass.
-Anne Klein er med. -Hul i hende.
Du ville ønske, du var Anne Klein.
Helt ærligt, David, så er jeg ikke interesseret i at sælge Halston Limited.
Rolig nu. Det er ikke et tilbud.
Jeg er kun i undersøgelsesfasen her, fordi mode…
Jeg ved ikke, hvordan man tjener penge på det. Men det finder jeg ud af.
Norton Simon Industries sælger færdigvarer.
Det ved jeg alt om. Vi er store på fødevareområdet.
Men mode er anderledes. Mode ændrer sig.
Hver eneste dag.
Og det kræver en kunstner.
Lad mig forstå det ret. Givenchy siger ja, men Halston siger nej?
Nej. Eller jo, jeg siger nej.
Hvilken anden designers forretning ville du helst eje?
Balenciagas.
Virkelig?
Forkert svar?
Problemet er, at han laver én kjole til én kvinde.
For at tjene penge på mode skal man lave et design…
-Til tusindvis af kvinder. -Man er ikke bedre end dem, man klæder på.
Folk kommer til mig,
fordi jeg har kunder som Jackie Onassis, Betty Bacall.
Hvordan kan en designer klæde masserne på uden at miste prestige?
Det gør du da nu med Ultrasuede.
Halston, du designer måske for stjernerne,
men du er et skridt fra selv at være stjernen.
Okay, så hør her.
Du dropper Versailles,
så sørger jeg for, at der aldrig skrives et eneste ord om Halston igen. Nogensinde.
Og jeg mener ingen steder.
Newsweek, The Times… Du bliver ikke nævnt i Evansvilles ugeavis.
-Eleanor… -Jeg mener det.
Jeg beder dig om en tjeneste, og du siger nej?
Jeg kan kigge forbi i løbet af ugen og se, hvordan du gør tingene.
Lad mig overveje det.
Gør du det, og sig så ja.
Hvad synes du? Er jeg forretningsmand eller kunstner?
-Skal du vælge? -Ja, det er jeg nok nødt til.
Hvorfor ikke begge dele?
Der er han!
David Mahoney, det er Halston.
-Hvad med den? -Nej, Joe. Hør, giv mig den.
Mindre ærme, mere flagren.
-Det ligner den her. -Den kan jeg ikke lide.
-Så kan du heller ikke lide den. -Halston, vi har ikke flere penge.
Hvad mangler vi, som vi ikke har råd til?
Der er gået en pære nedenunder.
-Tag penge fra kassen. -Grazie, geni.
Jeg har tjekket. Kassen er tom. Derfor siger jeg, vi ikke har nogen penge.
-Vi er på røven. -Joe, vil du… Elsa, jeg prøver at designe.
Jeg kan ikke tænke på den slags.
Rend mig! Det er ikke mit job at ordne det.
-Jeg fortæller bare, der er gået en pære. -Så gå ud og køb en.
-For mine egne penge? -Vorherre bevares!
Hold da op! Jeg betaler da gerne for den selv.
Vi mangler penge.
-Det ved jeg. -Ja, jeg sagde det bare lige højt.
Vi mangler penge.
-Norton Simon… -Jeg sælger ikke Halston.
Måske køber de ikke Halston. Måske vil de investere i Halston.
Mahoney-fyren er klog. Måske er han til at handle med.
Handle…
-Hvor skal du hen? -Jeg trænger til frisk luft.
Jeg kender dig.
Næppe.
Du er Halston. Jeg så dig i Newsweek.
Hvad laver en fyr fra Newsweek her?
Jeg kan lide steder som det her. Her beder ingen en om noget.
Du kunne bede mig om noget.
Tager du imod penge?
Ja. Er det ikke det, du leder efter?
Jo. Det er præcis, hvad jeg leder efter.
Hør, tror du nogensinde, at kvinder kommer til at gå i læderbukser?
Hold nu kæft.
Vil du prøve noget?
Ja.
-Hvad er det? -Du skal bare åbne den og sniffe ind.
-Kan du lide det? -Åh ja.
-Hvordan føles det?
Åh gud, ja.
Åh, mr. Halston. De er så utrolig.
Deres tøj er fantastisk. Jeg har bedt alle handle her.
Mange tak. Det er alt for venligt. Tak fordi I kom.
De sidder i saksen.
Har du noget nyt på tapetet?
Der er altid kaftanen, og et miniskørt, jeg kalder Skimp.
Åh, godt.
Ellers noget?
Nej.
-Bekymrer det dig? -Ser jeg bekymret ud?
Du er virkelig god til ikke at se bekymret ud.
De mere overkommelige ting er i stueetagen.
Bobbi siger, hun er i himlen, når hun ser udsalgsvarerne.
-Sig til hende, at Jackie O gør det samme. -Se nu der. Det er Halston.
Det er Pat Ast , verdens bedste sælger.
Min hemmelighed er, at jeg er så fed, at hvis jeg ser godt ud i tøjet, gør alle.
Halston, så vi er løbet tør for model 704 i størrelse 32 til 40 igen, og…
Hej. Ed Austin, butikschef.
David Mahoney.
Og Genevieve fra Bergdorf ringede. Når Ben Shaw endelig leverer,
vil de have først, så vi får ingen i ugevis.
Vi har leveringsproblemer. Tak, Ed.
-Producerer Ben Shaw for dig? -Hej.
Ja. Kender du ham?
Ja, Ben har alle de store navne.
Producerer for de la Renta, Bill Blass, Anne Klein. En travl fyr.
Og du siger, du ikke ved noget om mode?
Og det her er salonen.
Hvor du laver din version af couture.
Skræddersyet.
Jeg lukker ned til frokost for at underholde alle de berømte damer.
Så det er magien, der dækker maskineriet.
Jeg siger altid, at alle Norton Simons firmaer som en gas i en varmluftsballon.
De holder organisationen flyvende.
Når en aktionær får en kvartalsrapport, taler intet til fantasien.
Norton Simon har brug for magi i maskineriet, Halston.
Både de la Renta og Bill Blass henvendte sig til mig for et par år siden
på udkig efter en investering, og jeg var så dum at sige nej.
Og se, hvor de er nu.
Du har efterspørgslen, men mangler kapital for at kunne levere.
Ja, det er svært at få enderne til at nå sammen.
Jeg må sige, at jeg ikke tror,
jeg har set nogen forretning med så stort potentiale som din.
Og er dit tilbud? Sådan cirka.
Syv millioner i aktier.
Plus et endnu ikke fastsat kontant beløb og en procentdel af licenserne.
Mind mig om det med licenserne.
Derudover en tiårig kontrakt på din designtjeneste
for et meget stort beløb, som med tiden bliver til enormt beløb,
som vi skal blive enige om.
Jeg gør dig til indbegrebet af amerikansk kultur,
og snart husker ingen en tid uden Halston.
Tag lidt tid.
Tænk over det.
Halston. Din klokken 11 er her til tilpasning.
Naturligvis.
Sassy, følg mr. Mahoney op på mit kontor.
David, jeg kommer om et øjeblik.
Har jeg fortalt…
Eleonor, sikke en overraskelse. Undskyld ventetiden, David.
Min verdens fremdrift skyldes konspirationer bag lukkede døre,
og Eleanor Lambert er den største konspirator.
-Jeg ringer, Halston. -Tak, David.
Givenchy?
Pierre Cardin, Yves Saint Laurent,
Ungaro og Dior har alle sagt ja til at repræsentere Frankrig.
Bill Blass, Anne Klein, Oscar, Stephen Burrows og du repræsenterer USA.
-Tag solbrillerne af, tak. -Nej, Eleanor. Jeg har tænkt over det.
Det er fint. Og nu gør du det.
Søde ven…
Jeg ved, du ikke har råd til det, men det problem er løst.
Norton Simon betaler for det hele.
Se ikke en given hest i munden og skid i den.
Mahoney skal ikke betale for mig.
Ikke kun dig. Han betaler for det hele.
Betingelsesløst, sagde han. Og jeg tror på ham.
Selvom det ikke ville være at foragte. Indgå dog den aftale.
-Åh gud! -Det bliver dyrt.
Alle dine ansatte skal med. Designerne deles om modellerne,
men du skal flytte hele din produktion til Versailles i to uger.
Du har ret. Det har ikke råd til. Nu har du ingen undskyldning.
Du tager til Versailles
og blæser de snobbede franske røvhuller af scenen.
De respekterer hverken dig eller mig. Det ændrer sig nu.
Se på mig, smukke.
Det er det rigtige at gøre.
For din kunst, for din forretning. Og du ved det.
Du behøver ikke takke mig.
Selvom du virkelig burde takke mig.
Hvor mange design?
To dusin.
Rend mig, Eleanor.
To dusin? Hvornår er det?
Jeg giver dig besked. Men du må hellere skynde dig.
Hej.
Jeg hedder Halston.
Jeg ved, hvem du er.
Min ven fra escortbureauet, som du ringer hver aften, bad mig besøge dig.
Jeg mente, jeg havde hørt om dig.
Og hvad hedder du?
Victor Hugo.
Ligesom forfatteren?
Præcis som forfatteren, ja. Jeg er også forfatter.
Bøger, digte, tegninger.
Drømme.
Eneste forskel på mig og mr. Les Miserables er,
at han aldrig er blevet kaldt Victor Hugorm.
Jeg gør dine drømme til virkelighed.
-Vil du have noget? -Det er ikke lige min stil.
Hun er fint på den. Er det sådan?
Beklager, papi. Jeg har ingen crème de menthe.
Åh. Nej, jeg laver faktisk kylling.
Hul i din kylling.
Løj jeg for dig?
Nej. Det gjorde du bestemt ikke.
Må jeg ringe en anden gang?
Du må gøre, hvad du vil, chef.
Jeg sagde tre uger.
Skal jeg dyste mod Dior-huset med kun tre ugers forberedelse?
Tre uger? Sig til hende, hun er vanvittig.
Skat, jeg er ikke bekymret. Det bør du heller ikke være.
Nå, det er sådan, det fungerer. Tak, skat.
Hvad laver du?
Tager på arbejde igen. Vi er på røven!
Lad mig se ryggen.
De kjoler ligner lort. Tag dem af, de damer.
Jeg ved ikke, hvad du vil med den underlige struktur.
Er det, du gør, ikke godt nok mere?
Hvad skal vi gøre med dem?
Brænd dem.
Undskyld, jeg udtrykte mig ikke klart. Brænd dem!
Han skulle have beholdt Schumacher.
-Jeg havde ret med hensyn til den kjole. -Åh ja.
Nu er problemet bare, at folk tror, mine ben ser sådan ud.
Det gør de da også. De er i tv. Jeg ser på dem lige nu.
Liza, søde skat.
Jeg vil bede dig om en tjeneste. Måske siger du nej. Jeg ved, du har travlt.
Spørg nu bare, skat.
Du ved, jeg har det her… modeshow.
Ja, det der lille i Paris.
Føler du nogensinde, at du kan miste alt på et øjeblik?
Åh, skat…
Hver eneste dag.
Det show er måske det vigtigste, jeg nogensinde har lavet.
Dior, Givenchy, de er store stjerner.
Og jeg føler, at jeg har brug for opbakning.
-Jeg tænkte på, om du ville… -Halston.
Beder du mig om at optræde i dit show?
Hvorfor har du ikke sagt det før? Jeg kunne have arbejdet på noget.
-Ja! Selvfølgelig vil jeg det. -Vil du?
-Ja. -Åh, Liza…
Jeg får Kay til at koreografere noget. Vi skal til Paris!
Ja.
Nå, men jeg spiller altså hovedrollen. Sally Bowles, okay?
Og jeg siger til Bob Fosse, at jeg ikke kan bevæge mig i kostumerne.
Så i det skjulte ringer jeg til Halston. Han kommer og syr hele min garderobe om.
Og nu kan jeg bevæge mig, ikke? Jeg kan spille rollen.
Halston blev ikke krediteret for det. Han reddede hele filmen.
Hvor er det fantastisk.
Min kone nyder det her i fulde drag.
Se lige der.
Det håber jeg da. Du betaler trods alt for turen.
Det gør jeg med fornøjelse. Som et tegn på Norton Simons velvilje.
Ja.
Og Bobbi elsker Paris, men hun glæder sig til at se dig i aktion.
Jeg bad dig om at minde mig om det med licenser, ikke?
Åh ja. Mind mig om det, David.
Altså, da Ford gik ind i bilbranchen,
kunne bilens fremtid have tilhørt hvem som helst.
Men han opfandt samlebåndet.
Og 20 år senere sagde ingen: "Invester i bilbranchen."
De sagde: "Invester i Ford."
Licenser er dit samlebånd.
-Har du overvejet mit tilbud? -Hver eneste dag.
Når du vil tale forretning, har jeg papirarbejdet derovre.
Spil nu lidt kostbar. Jeg overvejer det.
Jeg skal lige igennem den næste uge.
Fint nok, men du slipper ikke af med mig. Jeg er som gonorré.
Skål på det.
Halston!
Halston.
-Halston! -Liza!
ANKOMSTHAL
-Lad os tage nogle billeder. -Ja, kig herover.
-Halston, s'il vous plaît. Se her. -Halston, se her.
Mr. Blass.
Mademoiselle Klein…
Det her er historisk, ikke?
Lad os få taget et billede af alle designerne.
Træd frem.
Okay, jeg er blind. Helt blændet. Tak, alle sammen.
Her er min bekymring. Jeg tror, det show i morgen bliver stort.
Og Oscar, Bill, Anne og Stephen er alle mere etablerede end dig.
Og de har alle mere kapital til at tage hjem og udnytte enhver chance,
som denne begivenhed resulterer i.
Så jeg vil gerne ringe til Ben Shaw fra teatret i morgen aften
og sige ham, at Norton Simon bestiller 10.000 styk model 704,
og at de skal gøre klar til salg i alle landets stormagasiner.
Vi venter to måneder, eller bare én, så er den fordel væk.
Så det er nu. Lad os gøre det.
Undskyld, David, men showet… Jeg skal bare igennem i morgen.
Jeg tager det med mig, sover på det, og så får du mit svar.
Ja da. Giv dig god tid.
-Godaften. -Okay. Få dig en god nats søvn.
Quelle møgbunke. Hvem skulle have troet det?
Alle, Joe. Det er derfor, vi samler penge ind.
-Dumt spørgsmål. -Jeg har set værre.
Lad os komme i gang, de damer.
Måske er det ikke helt tosset.
Mr. Halston, følg med mig.
Hej. Jeg hedder Halston. Rart at møde dig.
Stephen.
Hej, Stephen.
Halston!
Hej, Joe. Elsa.
Hvor fanden skal vi være?
Hvad er den lugt?
-Er det vores arbejdsrum? -Ja.
Det er klamt.
Må vi bruge det her også?
Åbenbart ikke.
Halston, forklar os lige én ting.
Liza åbner hele det amerikanske show, ikke?
Hun åbner min del og lukker for jer andre, da jeg går sidst på.
Men Halston…
Du går på som nummer fire. Oscar er sidst.
Oscar, der er sket en fejl. Jeg skal afslutte showet.
Nej, skat. Jeg deltager kun på betingelse af,
at du ikke lukker showet. Så du lukker ikke showet.
Hør nu her. Du tager min plads, som nummer fire, så går jeg sidst på.
Og hvorfor skulle jeg gøre det?
Drej rundt.
Vi får se, hvad Eleanor har at sige.
Nej. Nu hører du efter.
For det første deler du Liza. Hun optræder i starten af showet.
-Eleanor… -Hold mund, jeg er ikke færdig.
Du går ikke på sidst. Det gør Oscar. Sådan er det bare.
-Ellers havde han ikke sagt ja, -Det er kraftedeme løgn!
Jeg er stadig ikke færdig, Halston.
Jeg skal bruge fem design mere. Jeg sagde 24. Du har kun 19 med.
Fem mere.
Jeg gør det ikke.
Du vil bevise, at jeg er den største modekunstner,
og nu saboterer du mig.
Saboterer dig?
Liza er min ven. Jeg tog hende med.
Og du gav mig en lille lortekasse at arbejde i. Der stinker af rottepis.
-Sådan kan jeg ikke arbejde! -Du lyder som en rigtig kunstner.
Tror du, Gauguin sagde sådan? "Jeg kan ikke male her. Her er beskidt."
"Og Van Gogh er min ven. Cézanne må ikke tale med ham."
Den analogi fungerer ikke.
Halston, hør nu her.
Du er besat af de forkerte ting, og du skal fokusere.
Er du den bedste kunstner her? Det kan du bande på!
Men ingen ved det. Franskmændene ved det ikke.
Yves Saint Laurent, ved du, hvad den skiderik siger om dig?
Gå derud og bevis, at han tager fejl.
Vis dem, at du er verdens største stjerne. Jeg ved, du kan gøre det.
David? Hvad laver du her?
Jeg kom forbi som en ven for at se, hvordan det går.
Det går perfekt. Spændingen vil ingen ende tage.
Jeg kiggede på gæstelisten. Der er nogle sværvægtere.
Jeg må gå. Jeg har travlt, David.
Halston, vi har et problem med bagtæppet.
Hvad?
De gav mig målene på scenen i meter,
og jeg designede bagtæppene i feet.
Og min skide kjole er ikke kommet.
Nu er det nok.
Halston, vent.
-Halston. -Halston.
Dai, Halston. Kom ud af bilen.
Fandens også!
Nej. Fred, jeg har vasket op. Tallerknerne er rene.
Tag det roligt. Du skræmmer børnene!
Godt, de burde være bange, og du burde du også.
Halston, luk op.
Stig ud af bilen.
Du opfører dig latterligt!
-Halston, luk nu op. -De damer…
Nu hører du efter, dit røvhul.
Du ved, jeg elsker dig, men jeg har ikke slæbt patterne tværs over Atlanten
for at se dig spille fornærmet.
Hør nu her, Liza. Jeg er ikke kommet så langt for at føle sådan her.
Hele livet har jeg forsøgt at slippe væk.
Jeg føler, jeg er fire år.
Jeg kan ikke skabe på den her måde. Jeg kan ikke være mig selv.
Åh, skat.
Sådan er det at være kunstner.
Jeg ved, hvordan det føles. Tro mig.
Sådan havde jeg det med Cabaret. Jeg følte mig bange og udsat.
Jeg siger til Bob, at jeg hader mine kostumer.
Gudskelov, at jeg havde dig. Og du har mig.
Nu har jeg en skide Oscar.
Flip du bare ud et øjeblik. Men så finder du lugtesaltet frem
og letter dig fra den skide chaiselong og får din stramme, fabelagtige røv derind.
Jeg venter.
Jeg elsker dig.
David.
Har du en kopi af kontrakten her?
Hvorfor det? Er der noget galt?
Du skal love mig noget.
Hvis jeg skriver under, vil jeg ikke føle mig mindre værdsat eller underfinansieret.
Eller usikker. Lov mig det, David, så har vi en aftale.
Det lover jeg.
Jeg har brug for min smoking fra hotellet. Joe, find en ny baggrund. Du kommer med.
Lad os se, om vi har noget i kufferterne, vi kan bruge.
Halston!
Kan vi lave noget godt på en time?
Nej.
Men jeg kan lave noget fantastisk.
Forsigtig!
Forsigtigt. Pas nu på.
Drej rundt.
Sidst jeg var i Paris, spiste jeg languster med Chanel på Ritz,
og nu maler jeg med en skide kost.
Stak jeg dig?
Den er…
Halston, den er smuk.
Hvad med mine patter? Hvad skal jeg have på der?
H, kom og se!
Voilà.
Piger, gør jer klar. Det er fint, Joe.
Storartet.
-Halston, kom nu. -Elsa, jeg tænker!
Jeg kommer til at ligne en idiot kun i nederdel.
Nu er det en kjole.
KAMPEN OM VERSAILLES
Det er det kedeligste, jeg nogensinde har set.
Og min mor spillede Manden fra La Mancha i en lade.
Joe…
Bravo!
Gudskelov, at det er overstået.
Au contraire. Der er fire mere.
Lad os se til pigerne.
Undskyld mig.
Åh gud.
På den tid, den franske halvdel tager, kunne jeg sgu have bygget Eiffeltårnet.
Karen, hvad sker der derude nu?
De franske modeller har dyreører på.
-Og der er et stort rumskib. -Et rumskib?
Mine damer og herrer, velkommen til miss Josephine Baker!
Josephine Baker? Åh gud.
De har Josephine Baker!
-Er du klar til at give dem et show? -Selvfølgelig.
-Men jeg skal på efter Josephine Baker. -Publikum sover alligevel.
-Du skal nok klare det. -Tak, David.
Anne Klein! Okay. Så går det løs. Det skal nok gå.
Det bliver godt. Skønt.
Stephen Burrows.
Bill Blass.
Halstonettes.
Drej rundt, Pat. Smukt, Elsa.
Derovre! Omme bag ved!
Ja.
Vi bliver helt fri nu.
Ja. Men til gengæld har du solgt dit navn.
Nej, ikke mit navn. Mit varemærke.
Dit varemærke er dit navn.
Hør, Joe, syv millioner dollars i aktier og en masse andre ting.
Halston er finansieret.
Og Halston er skiderig.
Rig nok til at købe alle orkideer i Paris.
Bare tænk på alle de ting, jeg kunne gøre.
BASERET PÅ BOGEN SIMPLY HALSTON AF STEVENS GAINES
Tekster af: Nanette Skjødt Sørensen