Dober večer, gospod. Kar naprej.
Šampanjec?
BOBOVO BOŽIČNO DARILO Po resnični zgodbi
Bob! Čudovit.
Ni očarljiv? –Poglej si to.
Maček Bob!
Poglej si to.
Tam je. Trenutno je veliko povpraševanje po njem.
Kar naprej. Hvala, gospod. Popolno.
Lahko dobim vašo pozornost, prosim?
Hvala. Dobrodošli na našo letno božično zabavo pisateljev.
Nekateri ste znani obrazi in nekateri novi,
vse pa vas je veselje videti nocoj.
Odličen večer bo z izjemnimi govorci. –Hvala, kolega.
Najprej pa bi rada pozdravila …
Izvoli, Bob. –… našega novega pisatelja,
Jamesa Bowena, in njegovega spremljevalca Boba.
Dobro opravljeno. Izvolite.
Zgodba o srečanju in reševanju teh dveh duš
na ulicah Londona
se je dotaknila bralcev po celem svetu.
Z navdušenjem napovedujemo,
da James trdno dela na novi knjigi njunih pustolovščin.
Kajne, James?
Z nestrpnostjo pričakujemo izid naslednjega avgusta.
Kaj počneva tu, kolega?
Torej, gospod Bowen, kaj vas čaka na veliki dan?
Saj veste, puran z dodatki pred televizijo.
Prašički v odejah zanj. –Torej nič posebnega?
To je zelo posebno za naju.
Seveda. Oprostite, nisem hotela …
Lahko pozdravim Boba? –Jacqueline Wilson.
Zdravo, Jacqueline. –Zdravo. –Seveda.
Hvala. Živjo, Bob.
Obožujem vaše knjige. –Kako lepo.
Bob ravno ne. Ne more brati.
Vidim, da na skrivaj odhajate. Ne obsojam vas.
Nisem mogel zavrniti takšnega finega vabila.
Vem. Čestitke na vaši novi knjigi.
Ali naj rečem sočutje?
Prepoznala sem izraz na vašem obrazu. –Resno?
Niste še začeli, kajne?
Ne še. Ne morem se odločiti glede zgodbe.
Poznam ta občutek. Verjamem, da boste kmalu dobili idejo.
Zgodijo se, ko najmanj pričakujete.
Kakor koli, vso srečo.
Hvala. Me je veselilo. –Tudi mene.
Vesel božič, Jay!
Vabljeni na kuhano vino.
Lep maček, kolega.
Hvala. Vesel božič.
Ste pripravljeni? Pa gremo.
Točno tako.
Mu lahko verjamete?
Vesel božič.
Spravite se z mene! –Zgrabi mu noge.
Ničesar nisem storil. Dol! –Delaš sceno.
Držite ga. –Dol z mene.
Ničesar nisem storil. Boli me. Dol.
Delaš sceno, prav? Ostani na tleh.
Ničesar nisem storil. –Ostani na tleh, drugače bo bolelo.
Hej, kaj se dogaja? –Držite ga.
Zakaj ga tako držite na tleh? Ste res potrebni trije?
Glej, glej. Če ni to mačji deček.
Dolgo se nisva videla. –Ti si.
Vidim, da si še vedno stari šarmer.
Lahko kar odideš. –Kaj se dogaja?
Običajne stvari, ljubica.
Nezakonit poulični glasbenik. Udarjal je, a smo ga umirili.
Kaj je narobe z vami? –Oprostite, policistka.
Rekel sem ti, da izgini. –Poznate to osebo?
Ne, sem pa prepričan, da ni kršil zakona.
Igral je tam v Camdnu
in ne v mestnem okraju Westminstra. –In?
Za igranje v Westminstru potrebuješ dovoljenje, za Camden pa ne.
Pokliči nazaj. –To je neumnost.
Lahko zaračunamo tipu in nato gremo domov?
Kaj pa? Igranje kitare? Vedel si, da je zakonito.
Kontrola. Potrjeno. –Prav ima, spustite ga.
Spustim naj ga?
Neverjetno. –To je napad.
Hočem ga ovaditi. –Samo odidi, verjemi mi.
Umirite se. Ničesar še ni storil.
Če pa odhaja. –Rekla sem, da se umirite.
Kakšna je zgodba? Ste odvetnik Harryja Potterja?
Oprostite? –Vse te zakonite stvari.
Ta mestni okraj in magični maček na rami.
Recimo, da se spoznam na pravo.
Zelo umirjen maček. –Večino časa.
Videl sem, kako je gledal tistega butca.
Ja. –Pozna vas, ne? –Ja. Duh preteklega božiča.
On, Bob in jaz imamo preteklost.
Bob.
En hišni burger.
Lahko dobim račun? –Takoj. –In en krožnik?
Hvala.
V božičnih zavetiščih strežejo nekaj podobnega hrani.
Je tako očitno? Od tega nisem bil v zavetišču.
Žepni nož je prerezal skozi mojo spalno vrečo.
Na srečo so vzeli samo moj pas z denarjem. –Dobro.
Si poskusil ulico Monmouth?
Nad hotelsko kuhinjo je topel zračnik.
Vi ste eden izmed presežnih delavcev.
Ne. Božja ekipa? –Bil sem na istem kot ti.
Tudi jaz sem bil brezdomec. Končal sem na heroinu.
Zasvojenci. Sovražim jih.
Oni se še bolj.
Kako si se očistil? Čarobni maček?
Pomagal mi je,
me naučil par lekcij, ki sem jih potreboval.
Kar tako. Če padeš sedemkrat, vstani osemkrat.
Včasih pa ne moreš,
ker nimaš čemu vstati.
Ker se počutiš kot nič, nimaš ničesar za dati.
Vem, vem. –Ničesar ne veš.
Ne vem, zakaj sem tu. Da mi nekdo drug pridiga.
Samo to vsi počnejo, sploh ob tem letnem času.
Moral bi jim pustiti, da me zaprejo čez božič.
Sedi, prav? Pojej do konca.
Daj mi pet minut. Brez pridig, obljubim.
Samo zgodba.
Dobro? Sedi.
Pet minut.
Zgodilo se je pred nekaj leti, ko sem se očistil.
Zadnji božič, ko sva z Bobom delala na ulicah.
Ne zamerim ti, kolega.
Niti prosim?
Oprosti, kolega. Zmanjkalo je.
Ne, ne. Ej, ti.
Tam ostani, prav? Takoj se vrnem.
Ne izpustite slonov.
Kje je moj dobri prijatelj Bob?
Poslal me je po zajtrk.
Sem ti rekel, da je moder.
Kdaj zapiraš nocoj? Po službi moram napolniti elektriko.
Ob 22h.
Imam pozno pošiljko. Božična zaloga.
Še en teden te besede.
Ta letni čas tudi ni moj najljubši.
Obletnica je. Oprosti, Moody. –Je že dobro.
Kakor koli, božič je v redu.
Vsi moramo verjeti v nekaj.
Božič. Krišna.
Kriket.
Jaz sem najbrž budističen.
Budističen?
Ja, na nek način verjamem v budizem.
Karma in vse ostalo.
Karma, ja.
Vse se vrača, vse se plača.
Kot ubogi delavec masla.
Zakaj se mi zdi, da boš povedal eno zgodbo?
Bil je kmet.
Njegova najboljša stranka je bil lastnik trgovine,
ki je vsak mesec naročil kilogram masla.
V zameno je kmetu dal moko, fižol in
kilogram sladkorja. –Dobro.
Nekega dne je lastnik trgovine tehtal maslo,
a je bilo samo 900 g, ne kilogram.
Postal je zelo jezen.
"Poklical bom policijo."
Kmet je bil vljuden. Rekel je, da je reven,
da ni mogel kupiti uteži za tehtnice,
tako da je tehtal maslo z edino utežjo, ki jo je imel.
Kilogramom sladkorja. –Točno tako.
Dobro delo se izplača.
Slabo delo … –Manj masla na kruhu.
Izvoli.
Za Boba. Srečen Krišna.
Hvala.
Prinesi nam malo pudinga,
prinesi nam malo pudinga,
prinesi nam malo pudinga
in daj ga kar sem.
Voščimo vam srečen božič,
voščimo vam srečen božič in … Presenečenje!
Presneto. –Uporabila sem tvoj rezervni ključ.
Ti je všeč? Mislila sem, da rabiš malo razvedrila.
Trenutno bi rabil dosti stvari.
Da bi dobil spet plin in toplo vodo.
Že tri dni se nisem stuširal.
Se mi je zdelo, da je v zraku nekaj zatohlega.
Priden fant. –Babica je to vedno delala v družini.
Koščki modrosti, molitve, želje za novo leto.
Napišeš stvari, za katere si hvaležen v starem letu
in jih obesiš na drevo.
"Hvala za Jamesovo prijateljstvo." Vidiš? Ni tako slabo.
"Angeli so okrog nas, če vemo, kje gledati."
Resno?
Res ne maraš praznikov, kajne, Ebenezer Grinch?
Ugotoviti moram, kako bova z Bobom preživela mesec.
Petnajst …
No, pa daj, Grinch. Povej novice.
Za preostanek meseca rabim 200 funtov. –Kaj?
15 za plin in elektriko, nato 4 funte na dan.
Avtobus in podzemna, recimo 40 funtov.
Prodaja časopisov za božič. Dva tedna hrane za naju.
Še 50 funtov. –Dobro.
Že dolgo ni bil pregledan. Treba bo obiskati veterinarja.
Še vedno se zdi dosti, sploh ogrevanje.
Zemlja kliče Beo. Najhujši mraz zadnjih let imamo.
Zemlja kliče Grincha.
Prejšnji teden smo dobili brezdomca, ki so mu zmrznili trije palci.
To stanovanje sem dobil iz dobrega razloga.
Nikomur ni žal, da ti ga je dal.
Bil je velik korak in z veseljem so pomagali.
Čakaj.
Prijateljica, dr. Becky.
V petek ima zastonj kliniko. Pripelji Boba.
Če bosta še govorila.
Tu ostani kolega, prav? Zunaj je mrzlo.
Ne, Bob. Ostani.
V redu, kolega. Potem pa pridi.
Pridi, greva.
Tvoj očka je tu. –Zdravo, ljubica. Kako je šlo?
Bilo je zelo dobro, a ji morava nehati dajati priboljške.
Dobro.
Zgodba o dveh mucah, kajne, Bob?
Veš, da bi, če bi si lahko privoščil.
Imate drobiž? –Ne, stari. –Hej, James. –Hej.
Poješ po mestu? –Morda pozneje. Najprej prodaja časopisov.
Danes imaš konkurenco. –Ja.
Kaj drobiža za revščino?
Hej, kolega. Imaš kaj drobiža? –Ne.
Ne? Imaš pa lepo obleko. Imate kaj drobiža? Ne?
Dobro, Bob. Priden fant.
Zdravo, ljubica. Si v redu? –Dobro, Bob. Vzemi odejo.
Izvoli, Bob. Priden fant.
Imate kaj drobiža?
Izvoli, kolega.
Priden fant. –Vsak drobiž pomaga.
Velika izdaja. Velika izdaja! –Drobiž?
Lepi in božični so. –Ja, všeč mi je.
Poskusite. Pomagajte ali kupite. –Postaja prometno, kajne?
Velika izdaja, gospa? –Vsi imajo domislice.
Velika izdaja! Velika izdaja, gospod?
Zdravo, James. –Živjo, Irene. –Zdravo, Bob.
Danes je malo burno. –Ja, nočna mora.
Moram oditi. –Se vidiva. –Adijo, Bob.
Velika izdaja. Velika izdaja, gospa?
–Bog vas blagoslovi.
Imate kaj drobiža, prosim? Vsak cent pomaga.
Hej. Pazi, kje hodiš.
Spizdi, stari. Hodim, kjer hočem. –Pravim samo, da pazi.
Tvoj neumni maček ne bi smel biti v napoto.
Samo delam, stari. –Jaz tudi. –Dobro, v redu. Bedak.
Kaj si rekel? Bi jih rad dobil?
No, pa dajmo. Pridi. –Hej, James, ne.
Odidi, prav? Samo delal bi rad.
Ne moremo imeti tega tu. –Skoraj je stopil na Boba.
Ne bi smel biti v napoto. –Nisem slišal za to dobrodelnost.
James, ljudje gledajo. Ljudje gledajo.
Pazi se, stari. –Lahko odideš?
Vsi so sleparji. –Vem.
Poslušaj, zakaj se ne vrneš in prodajaš jutri?
Ničesar ne boš prodal v tej druščini.
Ja. –Velja? Oprosti.
Ne, verjetno imaš prav.
Sem, gospod.
Videti je dobro. –Glejte v lečo, gospod.
Kakšen čudovit maček.
Se opravičujem. Malce je lačen.
Veš kaj …
Kupi ji nekaj lepega za večerjo, prav?
Najlepša hvala. –Super. Slikajmo se, prav?
Naj bo dobra. –Odlično. Fantastično.
Prav, zelo dobro. Srečen božič obema.
In vam. Hvala. –Tu smo. –Sem, gospod!
Nasmejte se! Čudovito.
Bedak.
Poglej si to.
Tisoč … nečesa.
Menjal bi rad, prosim. –Seveda.
Si že videla to?
Albanski lek je.
Tisoč albanskih lekov je.
Albanski lek. –Lek.
Kar se preračuna v nekaj več kot sedem …
Sedem funtov šterling.
Če smo natančni, 7 funtov in 55 penijev.
V redu, vzel bom.
Na žalost potrebujemo našo provizijo.
Minimum je deset funtov. Žal mi je.
Mogoče lahko poskusite pri albanski ambasadi.
Veste, kje je? –Lahko poguglate.
Hvala. –Všeč mi je vaš maček.
Pojasnil sem, da sem že obiskal štiri trgovine.
Nikjer ne prodajajo.
Neka ženska. –Hej. Presneto.
Ste v redu? –Pogledal bom drugje … –Ja.
Najlepša hvala. –Norec.
Lahko … tukaj.
Nisem ga videla. –Ne. –Očitno.
Primite Boba. –Ja.
Dobro. –Zdravo.
Nekateri ljudje sploh ne gledajo, kam gredo.
Izvolite. –Najlepša hvala.
Je že dobro, ne zahvaljujte se meni, temveč Bobu.
Ničesar ne pogrešaš, kaj? –Ti pa si pravi karakter,
ko sediš brez trohice skrbi na svetu.
Dobro, lahko … –Ja.
Pridi, Bob. Greva.
V redu. –Samo malo. Se opravičujem.
Pismo. Nikoli nimam nobenega denarja.
Ne skrbite, je že dobro. Resno.
Kje se nahajate? Lahko pridem mimo
in kupim revijo ali poslušam igranje.
Okrožje Covent Garden ali pa Angel, pri podzemni.
Angel, seveda.
Upam, da ste v redu. –Hvala lepa.
Takšno je pač življenje,
to pogosto slišim,
takšno je pač življenje,
glavo dol, tiho …
Hvala lepa. –Držite se. –Takšno je pač življenje,
čigavo življenje? Ne moje …
Sestavil ga bom, izboljšal ga bom,
vzel, kar dobim in povečal …
Ima maček besedo, če je zunaj ali ne?
Ničesar ne dela. Samo sedi tam.
Ljubica, pravim samo, da ni videti srečen.
Ubogi mali muc. Zmrzuje zunaj.
Zamisli si, da obtičiš s takšnim potratnežem.
Če mene vprašaš, takšni ljudje
ne bi smeli imeti niti hrčka.
Ne vem, koga si razjezil, da so te premestili k nam,
a ti se drži vožnje, jaz pa se bom živali.
In prosim, ne kliči me tako.
V redu. Oprosti, srček. –Daj mi moč.
Ne! Pridi sem! –No, pa gremo.
Spravi ga stran od mojega mačka.
Pridi sem ti … Hej, Titan!
Lahko kontroliraš svojega psa? –Ti neumni cucek.
O tem govorim. Mačka spravlja v nevarnost.
Da ga vodi sem. –V redu.
Dobro počutje živali ste, ne? Zakaj ničesar ne storiš?
V redu, kasneje ga bova zares obiskala.
Najprej pa spraviva v red tega komedijanta.
Kaj je narobe s tabo?
Svetlo tam, ja? –Svetlo tu?
Tam je malo razmazano?
To je dobro, stari. Končaj še ta stranski del.
Izvoli, Bob. Glej.
Glej, hrana.
Kaj je narobe, Bob? Nisi lačen?
Kaj je narobe? Si v redu?
Hej? Si poškodovan?
Ti je to storil pes? V redu.
Pa še malo mrzle vode.
Še malo tega.
Ja.
Prijetno bo, Bob. Lepi mehurčki.
Prijetna voda.
Lepo te bomo očistili. Poglej si to.
Dajva to sem gor.
Nato pa … Prideš noter?
Pridi, Bob.
Oprosti, kolega, nimaš izbire. To moraš opraviti.
Ne sme se okužiti. Pridi, Bob.
Dajmo, Bob. Tako, ja. Priden fant.
Vidiš? Ni tako slabo, kajne?
Tako, ja. Priden fant.
Priden fant. Zdaj ti je pa všeč. Bravo, Bob.
Glej.
Tako ja, Bob. Priden fant.
Dobro, zdaj pa ven.
Tako, ja. Priden fant.
Zavijmo te v brisačo.
Samo preverjam družabnike.
Všeč mi je pulover.
Grinch je našel smisel za humor. Zdravo, lepotec.
Sprejel bom tvojo ponudbo. Veterinarka je danes? –Katera?
Kaj? –Samo hecam se. Danes je. Tamle.
Pripravljaš božično večerjo? –Ja.
Pričakujemo jih okrog 60. Malo TV-ja, družabne igre …
Obožujem Monopoli.
Veš, kaj pravijo. "Vse posestvo je kraja."
Pustila te bom. Poišči me kasneje. –Dobro.
Pusti kokoš pri miru. Ne glej je.
Kdo je naslednji?
To je torej slavni Bob.
Slišala sem zate. –Upam, da kaj dobrega. –Ja, samo dobro.
Kako je?
Včeraj je dobil prasko, ko ga je napadel pes.
To ali pa se je zataknil med pobegom. Tu zadaj.
Nisem je opazil, dokler nisem prišel domov.
Pa poglejmo.
Je že dobro, kolega. V redu si. –Ja, vidim.
Ni velika, ampak pravilno, da si ga prinesel pokazat.
Vedno se lahko okuži.
Zakaj ga ne pustiš pri meni? Deset minut bo trajalo. –V redu.
Bodi priden.
Poskrbela bom zate, Bob.
Rabiš pomoč? –Z veseljem.
Kako že pravijo?
"Božič ni praznik, temveč občutek."
Ne bi smela nasesti, pa vendar.
Vsako leto.
Kar povej. Vidim, da se komaj zadržuješ.
Ne, dobro je. Vse, kar čutiš, je kul.
Krivim babico. Živela je za božič.
Božični puding je začela namakati v konjak že avgusta.
Okraski so bili gor dan po kresni noči.
Mislim, da sem se ji smilila, ker sem bila v reji.
Morala mi je dati dvojno količino božiča normalnih otrok.
Kaj pa vem.
Morda imam v DNK-ju to spoštovanje do prednikov.
Kakršno koli obliko že ima tvoja družina,
to je bistvo božiča.
Pomembno je.
Za tebe je malo bolj drugače, kajne?
Neko božično jutro sem se zbudil na psihiatričnem oddelku.
Nisem vedel, kje sem.
Nad mano je stal zdravnik z iglo
bogve česa. Nato …
Sem ponovno zaspal.
Koliko si bil star?
Šest, sedem.
Testirali so me za shizofrenijo, bipolarnost.
To je vse? Nobenih drugih božičnih spominov?
Spomnim se, ko sem eno leto slišal očetov glas po telefonu.
Z druge strani sveta.
Želel sem si, da bi bil v sosednji sobi.
A ga ni bilo.
Poglej si to. Eden najbolj bogatih krajev na planetu.
Nekdo pravkar zapravlja dvatisočaka za steklenico vina.
Jaz pa bom domov poslala družino petih
z makaroni in konzerviranim sadjem za cel teden.
Kdo bi si mislil.
Ne izide se. Kot da smo nekateri nevidni.
Vedo, da smo tu.
Zakaj bi drugače dali konice na vrata?
Hočejo nas izven vidnega polja.
Ja.
Moral bi … –Ja.
Dobro. Očistila sem ga
in mu dala injekcijo antibiotikov.
Dan ali dva ga bo bolelo,
drugače pa je v zelo dobrem stanju.
Slišiš, Bob? Petka.
Petka. Najlepša hvala.
Pridi, gospod. Pridi gor.
Priden fant. Najlepša hvala. –Malenkost.
Čutim, da bo danes dober dan, Bob.
V redu.
Bob je!
Živjo!
James.
Tu si. –Zdravo.
Ugani, kaj sem našla za Boba. –Res ni treba, Irene. –Ne.
Irene, zelo je …
Kdo bi rad slišal božične pesmi na Bobov način?
Ja!
Drsimo skozi sneg v saneh z enim mačkom,
Dol po ulicah drvimo in cel čas mijavkamo
Mijav, mijav, mijav
Zvonovi na Bobovem obroču nas vse razvedrijo
O, kako zabavno je peti pesem o Bobu nocoj
Bob zvoni, Bob zvoni, zvončki celo pot
O, kako zabavno je v saneh z enim mačkom, hej!
Izvoli, Bob.
Bob zvoni, Bob zvoni, zvončki celo pot
O, kako zabavno je v saneh z enim mačkom
Hvala.
Najlepša hvala.
Izvolite. –Hvala. Hej, Bob. Petka? –Mislim, da je pameten.
Priden fant si.
Oprosti, kolega.
Boš tu pojutrišnjem? –Lahko sem, ja. –Prav.
Prišla bo velika skupina azijskih turistov.
Všeč jim bosta. Dober denar.
Pozirata za nekaj slik, par pesmi. Kaj praviš?
Ja, to bi bilo izvrstno. Ob kateri uri?
Opoldne? –V redu.
Moj rešitelj. Se vidiva. –Dobro. Ni problema.
Vem, vem.
Morda sem porabil malo preveč.
Bil pa je dober dan.
Poglej si to.
Skoraj na polovici sva že. In …
Še več prihaja.
Vidiš, Bob?
To sva bila midva, ko sva bila na svojem.
To …
To pa sva midva skupaj.
Razloži kakšno stvar,
ko sem tu, nimam občutka, da sem v sobi
Morda ni normalno,
da želim biti kje drugje
Morda nisem tako nor, kot si mislim
In vsi smo zmedeni na različne načine
Izvoli.
Nekoč se bom naučil, kako imeti rad svoje preobrate
In zaradi vsega, kar me dela takšnega, kot sem,
bom boljši človek –Poglej mačka.
Najlepša hvala. –Je že dobro.
Dober dan.
Sem uradnica Davies z Dobrega počutja za živali. To je kolega, g. Booth.
Rada bi se pogovorila glede par zadev.
Kakšnih zadev? –Prepričana sem, da bo v redu.
Želiva se prepričati, da je srečen in zdrav.
Seveda je. Poglejte ga.
Kako mu je ime? –Bob.
Me veseli, Bob. Malo bi ga pogledala,
naredila par slik? –Ja. –Ga nesem v kombi?
Pusti ga, Leon.
Ne, Bob. –Je že v redu, Bob.
Počasen moraš biti. –Je že v redu.
Tam je zadnjič dobil injekcijo.
Mogoče ga malo boli. –Injekcijo?
Ja, imel je malo prasko. Ne vem, od česa.
Veterinarka mu je hotela dati antibiotike,
za vsak primer, da se ne okuži.
Imate papirje za to? –Ja, doma.
Lahko vam jih pošljem. –Ja, tu so moji podatki.
Lahko dobim še vaše? –Ja.
Ima Bob mikročip?
Ja, pod mojim imenom. James Bowen.
Se opravičujem, moram ga prižgati.
Imejte ga vklopljenega, če vas potrebujemo.
Lahko govorim še s kom, ki pozna vas in Boba?
Moja prijateljica Bea. Dela za dobrodelnost na Zgornji ulici.
Lahko vam dam njeno številko. Samo malo.
Lahko še kako pomagam … –Lahko se postrižeš.
Napišite izjavo, kako dolgo imate Boba.
Kakšno življenje ima. Takšne stvari.
Za vsak slučaj. –Za kakšen slučaj?
Veš, lahko se jo posreduje oblastem.
Morda bo potrebno sodišče, da se odloči,
če si dovolj sposoben, da ga obdržiš ali ne.
Če sem dovolj dober, da ga obdržim?
Seveda ga lahko … Ne morete mi ga vzeti.
Ne, tu se pa motiš, sonček. Lahko.
Hej. Greva … hej! –Če je za dobrobit mačka …
Ne dotikaj se me. –Lahko. –Umiri se. –Nisem se te.
Prosim, oba se umirita. –Čisto v redu je.
Ne prehitevajta s časom.
Bea, moraš mi pomagati.
Nekdo te bo poklical glede Boba. Dobro počutje živali.
Mislim, da ji je ime Ruth. Tip z njo je čisti kreten.
Dal sem jim tvojo številko. Rekel sem, da lahko jamčiš za naju.
Ne vem, če sva bila tarči ali pa so naju prijavili …
Ne vem. Kdo …
Kaj je narobe? –Zakaj gre vedno samo zate, James?
Kaj se je zgodilo?
Poglej okrog sebe.
Sinoči so vlomili in pobrali vse.
Vso hrano, televizijo, računalnike, postelje.
Vse, kar so lahko. Kdo krade od projekta
za ljudi, ki nimajo ničesar?
Lahko dobiš več stvari?
S čim, James? Gumbi za srajce?
Nobenega denarja nimamo.
Božiča ne bo.
Bea. Bea.
Lahko še kako drugače pomagam?
Napišite izjavo, kako dolgo imate Boba.
Kakšno življenje ima. Takšne stvari.
Čudovito. Zdaj pa kot vsaka kuharica rabim malo osvežitve.
Čokoladni čipsi se bodo enakomerno razdelili samodejno.
Prav. Pridi, Bob.
Greva.
Priden fant. V redu.
Pridi, greva ven. Sem.
Greva. Sem. Priden fant.
Kaj rabiš, kolega?
Ničesar. –Daj no, poznam te.
Rad imaš dobro robo. –Rekel sem ne.
Kdaj si postal tak kreten? –Se boš pobral?
Ali pa kaj?
Bob. Spravi se z mene. –Daj mi torbo.
Daj mi torbo. –Spravi se dol!
Dol!
Si v redu?
Si dobro?
Pridi, kolega.
Morda lahko še vedno narediva par slik. Pridi.
Vstopita. Sedita.
Pravkar sem dobila pošto, da komentiram to.
Očitno je nekdo poslal lokalni TV postaji.
Umiri se. –Tu delam z mojim mačkom, prav?
Lahko nehata?
Ni tako, kot je videti. –Točno tako je.
Točno takšno brezumno obnašanje
te je sploh premestilo sem.
Povedala ti bom, kaj se bo zgodilo.
Ruth, pogovori se s TV postajo.
Daj jim komentar, da nimamo komentarja.
Ne razglabljamo preiskav v teku, bla, bla.
Prav. –In najdi priče.
Vsi, ki lahko povedo, kar hočemo vedeti,
če jim predamo besedo. Je … –Bob.
Je Bob v varnem domu?
Ločen od drugih živali? Poznaš postopek.
Tu sem že imela nekaj uspeha, šefica.
Govorila sem z upraviteljem. G. Bowen ima pomožno namestitev.
Pospravljeno, brez drugih živali. –Je žival zdrava?
Preveriti moram zgodbo o veterinarju, izgleda pa v redu.
V redu. Govori z ljudmi in zapomni si zakon.
Kaže Bob, in citiram, "normalno obnašanje"?
Ti pa se ne vtikaj. Morda si prav glede tega,
a ne morem se motiti.
Ne bodo me blatili po vseh časopisih.
Cruella de Muswell Hill. To se ne bo zgodilo.
Če želimo na božič ločiti uličnega glasbenika od mačka,
moramo to storiti po pravilih. Razumeta?
Ja, šefica.
Ja. –Zdravo.
Tu smo. Si to ti? Zdravo.
Odlično. Vstopi. Lepo. Zdravo.
Hvala. –Zdravo. –Hvala za lep izlet.
Izvolite. Vstopite. Ste se zabavali?
Ste videli znamenitosti? –Tako neumno.
Se vidimo.
Ja, kolega, tam je. –Tam je.
Ja.
Dobro.
Izvoli.
Ne, ne.
Bedak.
Neumno.
Tudi to je zanič.
Takoj se vrnem.
Ne spuščajte ven slonov.
Hej, Moody. 20 na elektriko, prosim.
Z Grenlandije prihaja velika zmrzal.
Super. Kdaj?
Mislim, da konec tedna. Prisluhni radiu.
Hvala.
Imaš kakšen lepilni trak? Kitara je uničena.
Izvoli, vzemi mojega. –Hvala lepa.
Ne, Bob!
Bob, kaj si …
Smrdi.
Hvala.
Oprostite, gospa. 5-minutno opozorilo.
Umiri se. –Tu delam z mojim mačkom.
Opravljamo rutinsko preiskavo,
prav tako pa se sklicujemo na pomoč javnosti.
Vsakdo, ki pozna človeka in mačka na videu ali sliki,
prosim, pokličite …
Gospa, pet minut. –Oprosti, dragi. Hvala.
… da lahko razrešimo, kje naj bo maček.
Pravijo, da ta vikend prihaja ohladitev,
pravi čas za božič. Morda bo celo malo snega. –Imenitno.
Morda bo letos bel božič. Kaj menimo o tem?
O tem sanjamo, ne?
Poslušate praznične zvoke.
Promet in vreme, skupaj na poti.
Prideš, kolega?
Ne?
Tudi jaz bi ostal, če bi lahko.
Se vidiva, zverinica.
Naslednja pošiljka!
Kam dam to, Sarah? Tja? –Kar tu zadaj.
Oprostite, iščem gdč. Chan. Beo Chan.
Tam je. –Hvala lepa.
Videti je precej polno.
Ja, bilo je težko, a so nas tudi oropali.
To pa je grozno. Zelo mi je žal.
Dolga zima bo. –Potem pa bom hitra.
Bea, kako dolgo poznate g. Bowna in Boba?
Devet, morda deset mesecev.
Redno obiskujem Jamesovo stanovanje.
A, tako. Je res, da je Bob pred kratkim obiskal veterinarja?
Ja, dr. Becky. –Bob je bil poškodovan?
Samo praska je bila.
James je takoj pripeljal Boba. Becky ga je porihtala.
Bi imeli njeno številko? –Ja, prosim.
Torej ju poznate skoraj leto dni.
Vas je v tem času kaj zmotilo pri Bobovem vedenju?
Na kakšen način?
Ni običajno, da je maček večino dni zunaj na ulicah.
Bob je bil potepuški maček. Tam je živel, dokler ni spoznal Jamesa.
Tega nisem vedela.
Nekateri pravijo, da druženje z Jamesom
ni ravno primerno okolje, ni normalno obnašanje.
Vi poznate mačke. Očitno.
Mojega sem izgubila poleti.
Dexter. Prava zvezda je bil.
Ampak ja, rekla bi, da je tako.
Zelo neodvisna bitja. Delajo samo to, kar hočejo.
Zagotovo.
Vsak dan pred odhodom od doma James vpraša Boba,
če želi ostati sam doma na toplem ali oditi ven z njim.
In vsak dan, skoraj vsak dan, gre Bob z njim.
Kaj pa James?
Je njegovo domače življenje uravnovešeno?
James ni svetnik, a je naredil velike korake.
Bob mu daje odgovornost, česar prej ni imel.
Dva mušketirja. Oba za enega, eden za oba.
Ko je James imel abstinenčno krizo, ga Bob ni zapustil.
Se je drogiral, ko je imel Boba?
Bil je na programu. Metadon.
Bob mu je dal moč, da se je očistil.
O njuni ločitvi se ne splača razmišljati.
Nočem vas zadržati. Zelo ste pomagali.
Hvala.
Ne razmišljate o tem, da bi mu odvzeli Boba, ali?
Storiti moramo to, kar je najboljše za Boba.
Ni samo odvisno od mene, žal.
Hladna stran postelje,
ko se zbudim
Pozabil sem, da sem sam
Čigar oči vidijo besede,
tega ne povem
Srečen božič.
Zdravo, kako ste?
Vračaš se k meni
Vračaš se …
To je nesmiselno.
Hladna stran postelje,
ko se zbudim
Pozabil sem, da sem sam
Čigar oči vidijo besede,
tega ne povem …
Daj, no. Žejen sem.
Mojbog. Ne morem.
Ne morem. Hej, kolega.
Gremo na božično pivo. Bi se nam pridružil?
Dajta, no.
Mir na Zemlji, dobra volja ljudem.
Prvo pivo častim jaz. Daj no, preden se odmrzne.
V redu. –Dober mož.
Ni bilo super. –Vse nam povej.
Hvala, Dave. –Se vidimo. Srečen božič.
Misliš, da bi prodal več časopisov, če bi imel mačko?
Mislim, da ne. –Oprostite.
Dobro. –Oprostite. –Obleke so tvoja stvar. Poglej se.
Poglej trud, ki ga vlagaš. –Oprostite.
Za veliko noč bi lahko dobil zajčji kostim.
Oprostite. –Ljubezenski srček za valentinovo.
Pete, pazi, da se ne stopiš, ko sediš tam pri ognju.
Ker je snežak.
Enega dobrega imam.
Kako se imenuje snežak, ki dela v pekarni?
Pek. Smešno je.
Hudo občinstvo.
Smešno je.
Dobro, da slišimo. Imaš problem z mano?
Ne vem. Ga imam? –Imel ga boš, če ne poveš.
Vem, da si me ti izdal društvu za živali.
Kaj?
Videl sem te tisti dan blizu podzemne Covent Garden.
S kolegom v občinskem kombiju sta kazala proti nama.
Zakaj jim pomagaš vohuniti za nama z Bobom? –Vohuniti?
Za tvojim mačkom?
Zakaj bi vohunil za njim? –Ne vem. Ti mi povej.
Bel kombi?
Jamesova ulica? Tisto je bil Danny.
Delo je imel zame. Šola je imela zmrznjene cevi.
Želel je, da jih odtalim. Tam me je pobral.
Glej. Nisem vedel, da si bil tam.
Sploh ni vredno, kajne?
15 funtov.
Povej mi, kako si dobil mačka?
Našel sem ga v stanovanju.
Bil je potepuški maček. Ni me pustil pri miru.
Srečko.
Ne bom zanikal, da privlači stranke.
Nisem mislil tega.
Ne zanima me, koliko zaslužiš. Srečko si, da ga imaš.
Ko paziš na nekoga, imaš cilj, namen.
Postaneš boljša oseba.
Jaz imam malo punčko.
Maisie.
Ni več tako mala.
In zasvojeno najstnico v Fordu Fiesti …
Potreboval sem 9 mesecev, da sem spet shodil, tako da …
Ne pogrešam dosti.
Ne pogrešam njene mame.
Pogrešam pa Maisie.
Kje pa je zdaj?
Maisie?
V zahodnem Londonu. Otroka ima.
Nikoli ga nisem srečal.
Zanima me, če mi je kaj podoben.
Če ima srečo.
Ne.
Ne rabi me v svojem življenju.
Nekje noter si.
Zaključil sem.
Se vidiva.
Srečko si, da ga imaš.
Ko paziš na nekoga, imaš cilj, namen.
Postaneš boljša oseba.
Hej, Bob. Ugani, s kom sem bil zunaj?
Mickom, ja. Od vseh ljudi.
Zlobnim Mickom. Vohunom Mickom.
Samo, da sploh ni vohun.
Bob. Daj no, kolega. Moraš biti lačen. Pridi po večerjo.
Bob? Bob.
Bob. Si v redu, kolega?
Bob.
Daj, no.
Zberi se. Razmisli.
Dobili ste dr. Becky z veterinarske klinike.
Prosim, pustite sporočilo po pisku.
Dr. Becky, jaz sem, Beajin prijatelj James.
Za mojega mačka Boba gre. Bolan je.
Res bolan. Pokličite me, prosim.
Ne spuščajte slonov … –Moraš mi pomagati.
Jé? Pije? –Ničesar.
Dajva mu h glavi skledo vode in pogrejva ga.
Si jih ti napisal? –Nekatere.
Ideje od moje prijateljice Bee.
Ne bi ga smel peljati ven v tem vremenu.
Društvo za živali me ne bi preganjalo. –Društvo za živali?
Grozijo, da mi bodo vzeli Boba.
Morda bi morali.
Ne vem, kako ti je uspelo z Mo-jem.
Samo sedeti in čakati.
Od zunaj je videti zelo drugače.
Spoprimeš se s tem. Postane tvoja resničnost.
Kako greš naprej?
Na poti do svetega kraja so bili trije romarji.
Vsak je utrpel veliko žalost.
Vsak je iskal mir, pot naprej.
Vsak je imel dve vreči,
eno na hrbtu in drugo spredaj okrog vratu.
Prvi mož je napolnil vrečo na hrbtu
z dobrimi stvarmi življenja.
Kot je tvoje drevo. Vesele misli, spomini.
V redu.
Spredaj je pustil vse slabe stvari.
Njegovo žalost, krivdo. Slabe spomine.
Ker je hotel razmišljati o njih, jih razumeti.
Čeprav ni bilo potrebe.
Zaradi tega ni imel dosti napredka.
Kmalu je obupal nad potovanjem. –Se mi je zdelo, da bo.
Sledi drugi mož.
Ta je nosil dobre stvari spredaj.
Rad jih je razkazoval.
Slabe stvari je imel na hrbtu, čeprav so bile težke.
Tudi njegovo potovanje je bilo počasno in je kmalu obupal.
Stavim, da je imel tretji prav. –Ne.
Tudi on je nosil dobre stvari spredaj,
a zanj so bile navdih.
Kot na primer …
Jadra na ladji, ki so ga gnala naprej.
Na hrbtu ni imel ničesar? –Seveda je imel.
A v tisto vrečo je naredil luknjo,
tako da so slabe stvari počasi padale na cesto.
Je prišel v sveti kraj? –In našel novo pot naprej.
Kateri si bil ti?
Vsi trije.
Zdaj pa imam samo dobre spomine na Mo-ja, ki me navdihujejo.
In slabi?
To pa je trajalo nekaj časa.
Zdaj pa razumem,
da je bilo največje dejanje ljubezni za Mo-ja, ko sem ga pustil oditi.
Na boljši kraj.
Spomine,
piskanje tistega stroja, cevi, žice,
izpolnjevanje obrazcev,
tudi njih sem lahko pozabil.
Tvoja preteklost ne sme prevladati nad tvojo prihodnostjo.
Prišel boš tja, kamor moraš priti.
Kaj pa bo z njim?
Morda bo del tega potovanja.
Če pa ne bo,
si že dovolj izkazal svojo ljubezen.
Bolje, da grem. Božični večer je že.
Čaka me naporni dan. Javi mi, če lahko še kako pomagam.
Bob.
Bob!
Tu nekje bo.
Vedno.
Največje dejanje ljubezni,
ki sem ga izkazal Mo-ju,
je bilo to, da sem ga pustil oditi.
Kdo je priden fant?
Priden fant.
Bob.
Verjetno je nekaj z želodcem. To je običajno za mačke.
Je pojedel kaj, česar ne bi smel, v zadnjih 48-ih urah?
Ja,
malo kure. Staro hrano iz hladilnika.
Vsa je potekla. –Je bruhal? –Ja, dosti.
To je dobro. Naj narava najde svojo pot.
Preostanek pa bi šel skozi njegov sistem.
V redu bo.
Ne zasluži si takšnega življenja.
Biti cel čas zmrznjen in bolan.
To ni dovolj dobro. –O čem govoriš, James?
Kaj se zgodi, ko mačka odpelje društvo za živali?
Imajo tiste pametne mačje ute, dobro skrbijo za njih?
Najbrž. –O čem blebetaš?
Doživel si šok, a Bob je v redu.
Ja, prav ima.
Skupaj preživita božič in Bob bo tak kot prej.
Kmalu bo spet imel svojo staro rutino.
V tem je težava, ne?
Zdravo. James tu. No, moj telefon.
Prosim, pustite sporočilo po pisku.
Nočem več slišati. Mislim, da je treba mačka oddvojiti.
Dobili ste pošto Ruth Davies, Dobro počutje živali.
Prosim, pustite sporočilo in poklicala vas bom nazaj.
Zdravo, Ruth. James Bowen pri telefonu.
Prišel sem do zaključka glede Boba
in moram govoriti z vami.
Hej.
Kaj pa bo z njim?
Tvoja preteklost ne sme prevladati nad tvojo prihodnostjo.
Že dovolj si izkazal svojo ljubezen.
Pridi, kolega. Priden fant, Bob.
Greva, kolega.
To je on.
Peron ena, dol po stopnicah desno. –Hvala. –Ni kaj.
Več dni te nisem videla, James. –Prišel sem ti zaželet srečen božič.
Najlepša hvala.
Počakaj malo. Tudi jaz imam nekaj zate.
Ljudje so prišli in jih oddali.
Vse za naju? –Ja.
Hvala lepa.
Pridi, Bob. –Srečen božič.
James!
Kje sta se skrivala? Povsod sem vaju iskala.
Kartico imam za vas.
Kako prijazno od tebe.
Nič čudnega, da si se skrival ob tem občinskem nesmislu.
Občinskem nesmislu?
Izvoli. –Hvala lepa.
Ga ne boš odprl? –Ja.
Preveč ste prijazni, Irene.
Glej, Bob. Tvoja lastna postelja.
Ne vem, kaj naj rečem. Počutim se grozno. To je …
Res nimaš pojma, kajne?
Vidiš? –Tam je.
Srečen božič, James. –Hvala.
Je že dobro. –Zelo prijazno od vas. –Srečen božič, James.
Izvoli. –Hvala. –Srečen božič, James.
Srečen božič, Bob in James. –Srečen božič, ljubček.
Srečen božič. –Od kod ste se vsi vzeli? Hvala.
Hvala lepa.
Srečen božič. –Najlepša hvala.
Ne vem, kaj naj rečem. –Srečen božič, James.
Kolega, zate imam majhno presenečenje.
To je za Boba,
to pa je panda iz Kitajske.
Najlepša hvala.
Glej, Bob. –Ni videti prisrčen?
Kaj praviš? Ti je všeč? –Zelo prijazno. –Za menoj.
Hvala. –James.
Mick.
To sta moja hči Maisie in moj vnuk Michael.
Poglej se, Michael.
Kar si mi rekel v pivnici, mi je dalo misliti, in …
Tu smo.
Hvala.
Preko mojega trupla.
Bom jaz. –Dobro.
Dajte mi trenutek, da se pogovorim z Jamesom.
Ja.
Lahko popazite na Boba? –Ja, seveda.
V redu boš, Bob.
Če bi imel vklopljen telefon, bi se lahko temu izognil.
Imel sem naporne dneve. –Vsi smo jih imeli.
Govorili smo z ljudmi in ocenjevali tvoj primer.
Tudi jaz sem in …
Mislim, da sem se odločil, da … –Čakaj.
Veš, kaj je to?
Pisma, sporočila, kartice, elektronska pošta …
"Pravkar sem izgubila moža, s katerim sem bila 40 let.
Zavese so bile še zagrnjene od pogreba.
Ko pa me je James pustil par minut z Bobom,
mi je dalo razlog, da jih spet odgrnem.
Lahko bi rekla, da sta spustila svetlobo v moje življenje."
Obstaja tudi spletna peticija. 800 podpisov v manj kot 24 urah.
Kaj? Kdo …
Z imenom MoodyMo12?
To je vse super, ampak …
Vem, da boste skrbeli zanj,
in vem, da je to najboljše zanj.
Ne, James.
Ne razumeš.
Skupaj spadata.
Ne bomo skrbeli zanj, ti boš.
Ne vem, kaj naj rečem. –Še nekaj je.
Dobrodelna organizacija, Navdihujoče živali.
Delajo s terapevtskimi živalmi.
Obiskujejo ljudi v bolnicah.
Želijo si, da bi bila z Bobom plačana ambasadorja.
Kaj? Resno?
Kaj?
Resno? –Ja.
Lahko pride prav, ko bosta z Bobom obiskovala bolnice.
Hvala. –Misliš, da si presneto pameten, kaj?
Imam …
Za vse, kar ste storili.
Sem kaj zamudila, James?
Lahko ga obdržim. –Lahko ga obdržiš.
Mati in otrok,
sveti dojenček, nežen in mil
Spi v nebeškem miru,
spi v nebeškem miru.
Vidiš? Sem ti rekel.
Izdelovalec masla. Žanješ, kar si sejal.
Samo nekaj si izpustil. –Aja?
Včasih sploh ne veš, da imaš seme za sejanje.
Vsi jih imamo.
Kot skopuški kralj, ki … –Moody.
Hvala, Charles.
Glejta.
Mojbog, Arabella je. Kuharica s televizije.
Samo druga sestrična od kraljice je.
Pravi klub oboževalcev.
G. Bowen, nisem mogla spustiti božiča, ne da bi vrnila dobroto.
In če lahko kadar koli kaj storim za vaju z Bobom …
Hvala lepa.
Hej.
Srečen božič. –Vesel božič.
Srečen božič. –Glej, Bob. Sneg.
Vesel božič.
Poskusi to, Bob.
Priden fant. –Se vidimo kmalu. Ja, adijo.
Skoraj je že nazaj. –Ja? Hej.
Nekaj pa dobro diši. –Ben.
Kako je šlo? –Čudovito. –Ja?
Lahko bi jih vse prodal, pa sem prišparal eno zate.
Poglej si to. –Najbolj prodajana izdaja leta.
Moram mu pokazati. Tam je. Poglej si to, kolega. –Hej, Ben.
Kako si? –Glej, zvezda na naslovnici.
Poglej. Kaj praviš? Glej, Bob. Ti je všeč?
Sem gor bom dal, prav? Ponosna polica nad kaminom.
Dobro, pijača. –Pijača.
Na zdravje. –Na zdravje. –Na božič. –Hitro, začenja se.
To leto spet preživljamo božični dan
pri čudovitem projektu Zgornje ulice.
Dobrodelnosti, ki si prizadeva širiti praznično veselje
tistim, ki s težavo shajajo.
Pravi angel je. –Kaj imamo danes za vas?
Po slanem pride vedno nekaj sladkega.
Pa poglejmo, če so gotove.
Popolno, zlato rjave.
Te poslastice bi krasile vsako božično mizo.
Sploh te,
ki sem jih spekla v čast mojemu posebnemu prijatelju,
brez katerega ne bi izvedela za ta neverjeten kraj.
Glej, Bob. Na televiziji si.
Vesel božič, Bob.
Puran … –Celo jutro že jé.
Pojedel je par prašičkov v odejah, kajne?
Ni videti, da ga preveč zanima. –Hvala.
Z Bobom sva mislila, da bi kasneje igrali pantomimo.
Kaj pravita? –Ja. –Morali bi se pripraviti.
Ne vem, kako se ti naj zahvalim. –Ne rabiš se.
Začel sem delati na novi knjigi.
Če te ne bi srečal, nikoli ne bi pomislil na to.
Pomislil na kaj? –Kaj naj pišem.
Pravzaprav imam zate eno majhno darilo.
Vesel božič.
Stari, to pa je kul. –Od naju z Bobom je.
Hvala lepa. –Je že dobro.
Nisem vedel, kaj ti naj dam, pa sem se spomnil drevesa
in sporočil o božiču
ter občutkov, ki ti jih da, in …
Majhna Bobova knjiga.
Čudovita je.
Ja, res je.
Kaj imaš tu noter?
Ja.
V ljubeč spomin na Boba
Prevedel mtine
Tehnična obdelava metalcamp (DrSi)
Množica je lahko samska
in mraz ni prijeten
Luči so lahko zavajajoče,
ne kažejo mi poti
London se ustavi,
ko snežinke padejo na tla
Božič morda ni zame,
pokazal mu bom vrata
Bela tabla na postaji
daje zvočne nasvete
Potrpljenje je nagrajeno,
ne rabiš mi dvakrat reči
Potrpežljivo bom čakal,
da snameš tiste okrasne trakove
Božič morda ni zame,
se vidiva, ko bo mimo
Se vidiva, ko bo mimo
A letos
imam tebe
Ja, letos,
da mi pomagaš preživeti
To ni praznik, to je občutek
Neke vrste sijaj
To ni praznik,
to je občutek
Zdaj pa vem,
zdaj pa vem
Barve me spominjajo
na tavanje v dežju
Ko nič ni odprto
in še avtobusi ne vozijo
Očitno bom hodil,
ko ješ sadja pet
Božič morda ni zame,
šel bom kar na pot
Kar na pot
In letos
imam tebe
Ja, letos,
da mi pomagaš preživeti
To ni praznik, to je občutek
Neke vrste sijaj
To ni praznik, to je občutek
Zdaj pa vem,
da letos
imam tebe
Ja, letos,
da mi pomagaš preživeti
To ni praznik, to je občutek
Neke vrste sijaj
Ja, to ni praznik, to je občutek
Zdaj pa vem,
zdaj pa vem
Zdaj pa vem,
zdaj pa vem