PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Obr, který se utopil
…je uzavřená trvale. Víme to teprve chvíli.
Minulou noc byla silná bouře.
Takže až v pozdní ráno se městečko dozvědělo zprávy
o jeho příchodu poté, co ho spatřili místní rybáři.
Jako vědci jsme s kolegy brali první zprávy
jako přehánění nebo optický klam.
Ale jak se z pláže vracelo víc a víc očitých svědků,
rozhodli jsme se to prozkoumat sami.
Tak pojď, Stevene. Nebudeme ztrácet čas zíráním.
Jdu hned za vámi.
Ten musí vážit aspoň 60 tun.
Spíš až 80. Jen kosti musí vážit 30 tun.
Obrovské proporce jeho rysů
znemožnily odhadnout stáří toho obra,
ale jeho klasicky tvarovaná ústa a nos
napovídají, že šlo o mladého muže s rozvážnou a skromnou povahou.
Byla to ušlechtilá tvář s jistým zdobným kouzlem,
která kontrastovala s brutální silou postavy obra.
Jeho velkolepý homérský vzrůst
nabídl věrohodnější příklad utopeného argonauta
nebo hrdiny z Odysseje
než tradiční obrazy lidské velikosti v mojí hlavě.
Částečně mi samozřejmě přišla fascinující jeho obrovská velikost,
ale především jednoduše ten jednoznačný fakt jeho existence.
V životě můžeme pochybovat o mnohém,
ale tento obr existoval v absolutním smyslu,
což nám dává náhled do světa podobných dokonalostí,
ve kterém my diváci na pláži jsme jen nedokonalé titěrné kopie.
Podívejte se na to.
Kdo je to? Pojď.
Je to pružné.
-Polez. -Klouže to.
Jaký to je tam nahoře?
Je to zábava?
Teddy, ty pako, málem jsem spadla.
Vypadáš tak vyděšeně.
Z dálky to vypadalo, jako by jenom spal
a kdykoliv mohl srazit paty
a rozdrtit ty maličké kopie sebe sama, které se kolem něj hemží.
Ale s postupem času
se kouzlo vycházející z toho obra začalo vytrácet.
Vrátíme se do města. Brzy bude tma.
Jo. Asi máš pravdu.
Uplynuly tři dny, než jsem se vrátil na pláž.
Jelikož cítili zvláštní zájem o obra,
moji kolegové z institutu pověřili úkolem
mít obra pod dohledem mě.
Nebylo na tom nic morbidního, protože obr
pro mě byl v podstatě stále živý.
Vlastně živější než mnoho lidí kolem mě.
Ne, to ne. Ten prevít je velký.
Když řezníci začnou tady, brzy se dostaneme na stehenní kost.
A propracujeme se až ke kyčli.
Bude to vyžadovat jisté přesčasy.
Další den
jsem schválně odložil návštěvu až na pozdní odpoledne,
aby na pláži nebylo tolik lidí.
Působením slané vody a napuchnutím tkání
obličej ztratil mladistvý vzhled.
Měl teď rysy vypasené dospělosti
a naznačoval postupující rozklad.
Byl to začátek podvolení se neúprosnému systému času,
ve kterém se ocitl zbytek lidstva.
Jakkoliv odpudivě to může vypadat,
tahle neustálá proměna a tenhle očividný život po smrti
mi daly odvahu konečně stoupnout na jeho tělo.
Díky tomuto novému pohledu jsem si víc uvědomil poslední utrpení obra.
Nic na tom neubíralo, že už o tom nevěděl.
Nakonec se jeho tvář přeměnila
v masku vyčerpání a bezmocnosti.
Ocitl se ve stejném točitém víru,
jako jsou k tomu předurčeny životy nás všech.
A jeho utrpení bylo tragičtější kvůli izolaci,
v které ho prožíval.
Vyplavený jako opuštěná loď na prázdném pobřeží.
CO TO JE? - DŮKAZ
Ta amputace byla první z řady pustošení.
Uplynuly dva dny,
než jsem překonal nechuť
být svědkem konce této velkolepé iluze.
Přes jeho obrovskou velikost
mi obr díky těm poškozením jeho těla připadal víc lidský.
Víc zranitelný.
Ale ta slabost vyvolala náhlou záplavu potlačované zášti,
která nabádala k zohavování kolosa maličkými tvory kolem něho.
Když jsem další den přijel na pláž,
téměř s úlevou jsem zjistil, že byla odstraněna hlava.
Znovu jsem se na pláž vydal až po několika týdnech.
Tou dobou už veškerá lidská podoba obra zmizela.
Dobrý večer.
A se ztrátou těch pár zbývajících rysů osobnosti,
které chabě přiléhaly k postavě,
zájem diváků konečně opadl.
Po několika měsících, kdy se na obra všeobecně zapomnělo,
se ve městě začaly znovu objevovat různé části těla.
Většina těch ostatků byly kosti.
ŘEZNICTVÍ BALLARD
Tyto ohromné fragmenty, i když bez těla, lépe vyjadřovaly
velkolepost toho obra
než moje poslední vzpomínky na jeho oteklé náležitosti.
Nemám pochyb, že když ve městě prohledám hospody,
hotely a restaurace, taky najdu mumifikovaný nos nebo uši toho obra
viset na stěnách a krbech.
Kupte si vstupenky!
SVĚT DIVŮ ATRAKCE
Vypadněte. Když to chcete vidět, zaplaťte.
Pokud jde o obrovský úd,
jeho dny skončily v obludáriu malého cirkusu,
který cestuje po severozápadním pobřeží.
Ten kolosální orgán,
ohromující svými rozměry a kdysi i potencí,
pro sebe zabírá celý stan,
i když je bohužel chybně označený jako velrybí.
I ti, kteří po bouři přišli a obra viděli, na něj teď vzpomínají,
pokud vůbec, jako na pouhé obrovské mořské zvíře.
Ale pro mě je ten obr stále naživu.
Často sním o jeho vzkříšení.
Kolos, který kráčí ulicemi města
a sbírá své vlastní fragmenty při svém návratu do moře.
Překlad titulků: A. M. Kroulík Frimlová