A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
KÉK ZIMA
Akárcsak milliónyi más ember,
én is hallottam, hogy Zima végső művét készül bemutatni.
Évek hosszú során át kértem tőle interjút, de mindig visszautasította.
Most pedig valamilyen oknál fogva,
Kék Zima beszélni akar velem.
Nem tudtam eldönteni, hogy a kék a tenger, vagy ég kékjét idézi meg jobban.
Igazából egyiket sem.
Zima kék, egy nagyon precíz dolog.
Zima múltja a ködbe vész.
Azt mondják, hogy művészi karrierjét portrékkal kezdte,
de Zima számára az ember túl kis léptékű volt, mint alany.
A mélyebb értelem keresése arra késztette, hogy másfelé nézzen
egyenesen a világűrbe.
Így kezdett el freskókat festeni.
Tagadhatatlanul zseniálisak voltak.
Aztán egy nap Zima olyan festményt leplezett le, ami valamiért más volt.
A vászon közepén egy pici, kék négyzet lapult.
A négyzet csak a kezdet volt.
A következő néhány évtizedben
az absztrakt formák váltakoztak, és meghatározóbbak lettek.
Ám a kék árnyalata mindig pontosan ugyanaz maradt.
Zima kék.
Nem telt el sok idő, amíg Zima bemutatta az első teljesen kék művét.
Sokan úgy gondolták, ez az a pont, amin Zima már nem tud túllépni.
Nem tévedhettek volna nagyobbat.
Amikor az emberek a kék időszakáról beszélnek,
az igazán hatalmas festményeire gondolnak...
ám Zima még mindig csak bemelegített.
Ami Zimát igazán híressé tette, műkedvelő közönségen túl is,
az maga az alkotás módja volt.
De sosem a hírnév volt a célja.
Sikerei ellenére Zima továbbra sem volt elégedett,
és amit ezután csinált, az sokak számára eltúlzott áldozatnak tűnt a művészetért.
Örvendek, hogy eljött, Claire.
Hogy telt az út?
Nyugalom, Claire!
Helló!
Van, aki fenyegetve érzi magát tőlem, de hamar elmúlik.
Több mint száz éve nem beszéltem a sajtóval.
Azért hívtam ide, mert szeretném, ha segítene elmesélni a történetemet.
Sétálna velem egyet?
Megannyi átváltozása után is jóképű férfi maradt.
Volt egy Kharkov Nyolcas bolygó.
Törvénytelen kibernetikus átalakításaikról voltak ismertek.
Olyan szélsőséges beavatkozásokat végeztek rajta,
ami lehetővé tette, hogy szélsőséges környezetben is tudott
védőfelszerelés nélkül létezni.
A szemei a teljes ismert spektrumban láttak.
Többé nem volt szüksége oxigénre.
Bőrét nyomásálló polimerre cserélték.
Így indult el értekezni magával a világegyetemmel.
De Zima végül kénytelen volt belátni,
hogy a kozmosz már mesél a saját igazságairól,
sokkal jobban, mint ahogy ő tudna.
Az igazság keresése végül ide vezetett.
Ahol megszületik az utolsó művem.
Végre értem, hogy mi az, amit a műveimen keresztül kerestem.
És mi köze van mindehhez ennek az úszómedencének?
Ez nem egy átlagos medence.
Valamikor nagyon régen egy tehetséges fiatal nőé volt,
akit érdekelt az alkalmazott robotika.
Robotok tucatjait építette, hogy elvégezzék a ház körüli teendőket,
ám leginkább a kis medencetakarító robot állt közel a szívéhez.
A kis gép megállás nélkül pucolta a medence kicsempézett falait.
De a nő mégsem volt megelégedve az elvégzett munkával.
Így színérzékelő szenzorokat szerelt rá.
És erős processzort, hogy abból, amit lát, létrehozza
a környezete virtuális mását.
Képessé tette önálló döntéshozatalra, hogy saját
módszert dolgozhasson ki a medencetakarításra.
Később tesztalanyként használta a gépet új hard- és szoftver próbálgatására.
Így az lassan öntudatra ébredt.
Idővel a nő elhunyt,
a kis robot pedig tulajdonostól tulajdonoshoz került.
Mindenütt hozzátettek valamit, változtatásokat végezve itt-ott,
és minden ciklussal egyre inkább életre kelt.
Egyre inkább...
én lettem.
Ez ugyanaz a medence.
Kiásattam és idehozattam.
De te egy ember vagy, gépi elemekkel, nem egy gép aki embernek hiszi magát.
Néha én magam sem értem mivé változtam,
és még nehezebb visszaidéznem, hogy miből lettem ezzé.
A csempék kékje...
Zima kék, így nevezte el a gyártó.
A legelső dolog amit megláthattam.
Ez volt az, amivel kezdődtem.
Egy kezdetleges kis gép, aki épp csak el bírja magát kormányozni.
De ez volt az én világom.
Ennyit tudtam, ennyit is kellett tudnom.
És most?
Alámerülök, és közben
lassan leállítom a kognitív működésemet,
szétszerelve önmagam...
annyit meghagyva csak, hogy felfogjam a környezetemet.
Annyit, ami elég az egyszerű örömhöz, amit a jól végzett munka ad.
Végre megtaláltam az igazságot.
Hazatérek.