‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎GROAPA DE GUNOI
‎Nemernicii nu voiau să plece.
‎A trebuit să chem șeriful ‎să-i ia împreună cu copiii lor idioți.
‎Rahat. La naiba.
‎Să-mi bag!
‎Nu știu. Un oposum mort.
‎Ce văgăună!
‎Trebuie să închid. ‎O nouă zi, o nouă evacuare.
‎SPRE BIROURI ‎DAVE URÂTUL ȘI OTTO
‎ATENȚIE LA CÂINE
‎Groapa asta de gunoi e casa mea.
‎Singura casă pe care-am avut-o.
‎Unora nu li se pare cine știe ce.
‎Dar mie și prietenului meu, Otto, ‎ne place aici.
‎O carte bună spune: ‎„Casa unui om e castelul său
‎și cine va da buzna aici,
‎va fi doborât de foc și fulgere.”
‎Și pentru că eu nu am fulgere, ‎tind să fac lucrurile simplu.
‎Sunt pe cale ‎să-ți zbor creierul, grăsuțule.
‎Presupun că ești dl Dvorchack.
‎Inspector de la primărie.
‎Locuiesc aici de 20 și ceva de ani.
‎Noile legi sanitare nu înseamnă nimic ‎pentru mine, dle Inspector de la Primărie.
‎Dar sunt importante ‎pentru noii proprietari ai condominiilor
‎care se construiesc lângă.
‎Așa că tot ce e în groapa de gunoi ‎trebuie să dispară.
‎Inclusiv tu, dle Dvorchack.
‎- Așa că te rog să semnezi actele. ‎- Otto!
‎Otto! Vino aici, băiete!
‎Creatură blestemată.
‎Caută mereu mâncare.
‎Da, îți zic eu ceva... ‎hai să deschidem o bere rece
‎și să-ți spun o poveste.
‎Și dacă mai vrei ca eu și Otto să plecăm ‎după ce termin,
‎voi semna tot ce vrei și vom pleca.
‎- Brichetă afurisită! ‎- Sunt ocupat, dle Dvorchack.
‎Nu am timp de aiurelile unui bețiv ‎și povești nebune.
‎Dacă am putea să mutăm...
‎- Acum câțiva ani, într-o seară... ‎- Să-mi bag.
‎...eu și prietenul meu, Pearly...
‎Eu și prietenul meu Pearly ‎beam o bere și stăteam de vorbă.
‎Măi să fie, îți zic eu.
‎Ar trebui să nu mai stai degeaba ‎și să vezi lumea.
‎Pentru ce?
‎Orice îmi trebuie ‎ajunge până la urmă aici.
‎Da? Și femeile? ‎Nu văd nicio femeie pe aici.
‎Pearly, e chiar acolo.
‎Îmi pare rău. Fără supărare, Betty.
‎Dar îți zic eu, băiete.
‎În Laredo au niște târfe pe cinste.
‎Pot suge cromul ‎de pe cârligul unei remorci.
‎Ai auzit?
‎Sunt doar șobolani. ‎Mai spune-mi despre târfe.
‎Stai puțin. Mă duc să mă ușurez.
‎PATRULA PĂSĂRICII
‎Hai la joacă, monstrule.
‎Da, băiete.
‎Ce?
‎Ce naiba?
‎Nu trage în șobolani!
‎Sunt o companie plăcută.
‎Ce naiba?
‎Trebuie să o ștergem de aici!
‎- E ceva acolo? ‎- Ce naiba e!
‎Vine.
‎Ce e?
‎Să fiu al naibii dacă știu! ‎Are ochi peste tot!
‎Ies tot felul de porcării din el.
‎E lucios și ud.
‎Boașele mele!
‎Ajută-mă!
‎Pearly!
‎Nu vreau să mor!
‎Dă-i drumul lui Pearly!
‎Nu pot să trag!
‎Pearly!
‎Dă-mi prietenul înapoi, bulangiule!
‎Îți vin eu de hac, nemernicule.
‎Haide!
‎Ce naiba?
‎Să-mi bag!
‎Un cățel.
‎Și atunci mi s-a aprins becul.
‎Monstrul ăsta nu a fost creat ‎doar de căldură și gunoaie.
‎Se hrănea cu ele.
‎Și tot ce mânca, devenea parte din el.
‎O să le placă asta celor de la birou.
‎Îmi pare rău.
‎Ce ziceai despre Curly?
‎Îl chema Pearly.
‎Da.
‎O poveste absolut fascinantă, ‎dle Dvorchack,
‎dar simt cum fac șoc septic ‎numai pentru că stau aici.
‎Semnează cu X actele
‎ca să pot să plec din văgăuna asta.
‎Otto! Ai venit, băiete!
‎Ce?
‎Nu!
‎Dle Dvorchack!
‎Da. După cum văd eu lucrurile...
‎stai destul de mult într-o groapă de gunoi ‎și lumea va veni la tine.
‎Nu-i așa, Otto?
‎Aici, băiete!
‎Bravo.
‎Da, groapa de gunoi e casa mea.
‎Cea mai bună casă pe care am avut-o.