NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Ne kusipäät eivät lähteneet.
Minun täytyi soittaa seriffi häätämään heidät ja heidän ruipelopentunsa pois.
Paskat. Voi jumalauta.
Vittu!
En tiedä, kuollut opossumi.
Mikä paskaläävä.
Täytyy mennä. Uusi päivä, uusi häätö.
TOIMISTO TÄÄLLÄ PÄIN RUMA-DAVE JA OTTO
VARO KOIRAA
Tämä kaatopaikka on kotini.
Ainoa, mikä minulla on ollut.
Jotkut eivät ehkä pidä siitä.
Mutta minä ja kaverini Otto viihdymme täällä.
Kuten raamatussa sanotaan, "Miehen koti on hänen linnansa,
joten luvattomat tunkeilijat -
isketään alas tulella ja salamoilla."
Koska minulla ei ole salamoita, pidän homman yksinkertaisena.
Posautan pääsi palasiksi, läski.
Hra Dvorchack, oletan?
Olen kaupungintarkastaja.
Olen asustellut täällä yli kaksikymmentä vuotta.
Joku turha saniteettilaki ei merkitse minulle paskan vertaa, herra Tarkastaja.
Samaa ei voi sanoa viereen rakennettavien osakehuoneistojen omistajista.
Joten koko kaatopaikan täytyy siis häipyä,
sinut mukaanlukien, herra Dvorchack.
-Voisitko allekirjoittaa nämä? -Otto!
Otto! Tule tänne, poika!
Hiton riiviö.
Aina etsimässä muonaa.
Miten olisi, jos naukkailisimme pari kylmää olutta samalla,
kun kerron pienen tarinan.
Jos haluat minut ja Oton pois vielä senkin jälkeen,
niin allekirjoitan mitä vain haluat, ja häivymme täältä.
-Hiton sytytin! -Olen kiireinen mies, hra Dvorchack.
Minulla ei ole aikaa humalaiselle jaarittelulle ja tarinoinnille.
Jos voisimme vain hoitaa...
-Eräs ilta, pari vuotta sitten... -Vittu...
Minä ja kaverini Pearly, me...
Minä ja kaverini Pearl naukkailimme ja juttelimme.
Voi pojat, kerron sinulle.
Sinun täytyy lähteä täältä ja nähdä maailmaa.
Minkä takia?
Kaikki tarvitsemani päätyy tänne lopulta.
Niinkö? Entä naiset? En näe täällä naisia.
Pearly, hän on ihan vieressä.
Anteeksi. En tarkoittanut pahaa, Betty.
Mutta kerron...
Laredossa on pohjasakkahuoria. Voi pojat!
He imisivät vetokoukunkin kiiltäväksi.
Kuulitko tuon?
Rotat siellä vain. Kerro niistä huorista.
Ole kärsivällinen. Käyn kusella.
Tule esiin, pikku hirviö.
Juuri noin.
Mitä?
Mitä helvettiä?
Älä ammu rottia!
Ne ovat hyvää seuraa.
Mitä ihmettä?
Meidän pitää painua helvettiin täältä!
-Tuolla on jotain! -Mitä helvettiä nyt?
Se tulee.
Mikä se on?
Hitostako tiedän! Sillä on silmiä joka puolella!
Siitä sojottaa kaikenlaista romua.
Se on kiiltävä ja märkä.
Munani.
Auta!
Pearly!
En halua mennä!
Päästä irti, Pearly!
En voi ampua!
Pearly!
Anna kaverini takaisin, kusipää!
Nappaan sinut, senkin äpärä.
Menoksi!
Mitä paskaa?
Helvetti soikoon.
Koiranpentu.
Silloin sain loistavan älynvälähdyksen.
Hirviö ei ollut ainoastaan syntynyt kuumuudesta ja jätteestä.
Se eli siitä.
Asioista, joita se söi, tuli osa sitä.
He pitävät tästä toimistolla.
Anteeksi.
Mitä olit sanomassa Curlystä?
Hänen nimensä oli Pearly.
Selvä.
Tarinanne oli mukaansatempaava, herra Dvorchack,
mutta tunnen saavani verenmyrkytyksen tässä istumisesta.
Joten voitko raapustaa puumerkkisi papereihin?
Pääsen vihdoin lähtemään tästä paskaläävästä.
Otto! Siellä olet, poika!
Mitä?
Ei!
Hra Dvorchack!
Jep. Luulen, että...
Jos kaatopaikalla oleskelee tarpeeksi kauan, maailma tulee luoksesi.
Eikö vain, Otto?
Tässä, poika!
Hyvä poika.
Kyllä vain, kaatopaikka on kotini.
Paras koti, joka minulla on ollut.