EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Da jeg var liten, var hele verden full av magi.
Faren min var en åndejeger,
en av de modige som beskyttet menneskeheten mot ånder
som ville skade den.
Når kommer hun?
Snart. En hulijing kan ikke stå imot ropene til mannen hun forhekset.
Min kjære Tsiao-Jung.
Ikke stirr på henne, hun forhekser deg.
Tsiao-Jung, har du kommet for meg?
Kast tisset på henne før hun forandrer seg.
Du er veldig modig.
Kast det! Nå!
Nei!
Hun er fanget i halvformen.
Jeg beklager, far.
Jakten er ikke over, Liang.
Hun har reiret sitt her.
Gå til baksiden.
Hvorfor jakter dere på oss? Vi har ikke gjort dere noe.
Moren din forhekset kjøpmannens sønn. Vi prøver å redde ham.
Forhekset?
Han ville ikke la henne være i fred.
Det er ikke sant.
Hvis en mann faller for en hulijing,
kan hun høre ham uansett hvor langt vekk han er.
All klagingen og skrikingen,
så hun må dra til ham hver kveld for å få ham til å være stille.
Nei, hun lokker menn og bruker dem til ond magi.
En mann kan falle for en hulijung akkurat slik som han faller for en kvinne.
-Det er ikke det samme! -Ikke?
Jeg så hvordan du så på meg.
Yan!
Ikke snakk til mennesket, du vet de er farlige.
Har du sett noen valper?
Hører du på meg?
Ja, far, jeg...
Jeg har ikke sett noen valper.
Greit.
La oss hente dusøren for dette hodet.
Faren min døde fem år senere.
Jeg begravde ham ved moren min.
Jeg savner ham veldig...
...men en del av meg ble lettet over at han døde
før de første togene ankom landsbyen.
Verden ble modernisert. Han ville aldri forstått.
Det var mange ting han ikke ville forstått.
Yan beskyldte aldri meg. Noen gang blir jegeren jaktet på.
Hallo, Yan.
Takk.
Hvordan var jakten?
Verre i år enn i fjor.
Det blir vanskeligere å finne min sanne form.
Noen netter går det ikke.
Hvorfor?
Jernbaner og maskiner som puster røyk.
Magien forsvinner fra verden, og med den
blir magiske skapninger svakere.
Yan, jeg må si deg noe.
Jeg skal forlate landsbyen.
Hvor skal du?
Jeg vet ikke ennå.
Jeg ville bare si det.
Hva skal du gjøre?
Lære å overleve.
Jeg endte opp i Hong Kong, der jeg jobbet på jernbanen ved Victoria Peak.
Det var der engelskmennene bodde, våre koloniherrer.
Vi tok dem med til toppen av fjellet,
men vi fikk ikke bli.
Etter fem år kjente jeg lyden av tannhjulene og stemplene
like godt som mitt eget hjerteslag.
Smart, Liang, til kineser å være.
Ja, sir. Takk, sir.
Kom igjen.
Hvordan kan du dra hjem når det er penger å tjene?
Vær så snill, jeg er trøtt.
Ikke vær sjenert.
Dere kinesere jobber hardt, det vet alle.
La henne være i fred!
Dette har ikke du noe med, gutt.
La henne være i fred, sa jeg.
Ha deg vekk, jævla kinamann.
Kan du ikke finne det du leter etter et annet sted?
Greit. Selvfølgelig.
Hvordan går jakten?
Jeg sitter fast i menneskeform, ingen klør, ingen tenner.
Jeg kan ikke løpe fort.
Alt jeg har er skjønnheten.
Nå lever jeg av det du beskyldte moren min for.
Jeg forhekser menn for penger.
Og du?
Jeg tjener også de engelske mesterne.
Holder deres dyrebare tog i gang.
Og liker du å holde motoren deres gående?
Liker?
Jeg vet ikke, jeg er flink til det.
Jeg drømmer om å jakte i denne metall- og asfaltjungelen.
Min sanne form som hopper fra bjelke til gelender til terrasse
til jeg står på toppen av øya.
Til jeg kan knurre i fjesene til mennene som trodde de kunne eie meg.
Jeg mente det jeg sa til Yan.
Jeg likte jobben.
Ettersom årene gikk, lærte jeg mer og mer.
Teknologien i byen var spennende og alltid i forandring.
Jeg forandret meg med den.
Jeg forsto mer av automatikk enn tog.
Disse maskinene var utenomjordiske...
...og levende.
De føltes som magi.
Stopp der!
Yan?
Hva gjør du her?
Jeg trenger hjelp.
Hva er galt?
Se.
Hva skjedde?
Guvernøren hadde vært en klient i flere måneder,
men han virket som en gentleman.
Han betalte, men vi hadde aldri...
Men en kveld hadde han noe i drinken min.
Nei! Slutt!
Sannheten var at han bare var tiltrukket av maskiner,
og han ville ha den ultimate maskinen som kunne tjene hans villeste fantasier.
En kveld fikk jeg nok.
Jeg sa nei.
Det ordet gjorde ham illsint.
Jeg hadde opplevd ondskap.
Men jeg kunne også være ond.
Du finner en måte å reversere dette, Yan.
Det er for sent, Liang.
Jeg vil jakte.
Jakte på mennene som tror de eier oss.
Mennene som begår ondskap og kaller det fremgang.
Jeg trenger din hjelp.
Jeg sa hva jeg ville gjøre.
Den gamle magien har forsvunnet,
men jeg kunne skape ny magi av deres maskiner.
En magi vi kunne bruke mot dem.
Jeg er klar.
God jakt, Yan.
Nei!
Stopp!
Nei!