A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
JÓ VADÁSZATOT
Gyermekkoromban a világ csupa varázslatból állt.
Apám szellemvadász volt,
egyike a bátraknak, akik megvédték az emberiséget az őket bántó
a szellemektől.
Mikor jön?
Hamarosan. A hulijing nem bír ellenállni a megigézett férfi könyörgésének.
Kedvesem, Tsiao-Jung.
Ne bámuld őt, még megbűvöl.
Tsiao-Jung, hát eljöttél értem?
Öntsd rá a pisit, mielőtt átváltozik!
Nagyon bátor fiú vagy.
Öntsd rá! Most!
Ne!
A félig átváltozott formában ragad.
Sajnálom, apám.
A hajsza nem ért véget.
Itt az odúja.
Kerüld meg!
Miért vadásztok ránk? Nem bántottunk titeket.
Anyád megigézte a kereskedő fiát. Fizetnek, hogy megmentsük.
Megigézte?
A férfi nem hagyja őt békén.
Ez nem igaz.
Ha egy férfi belebolondul egy hulijing-ba,
a szellem hallja őt, bármilyen távolságból.
Folyton sóhajtozik és siránkozik,
anyám minden éjjel oda kell menjen, hogy elhallgattassa.
Dehogy, behálózza a férfiakat, így táplálva gonosz mágiáját.
Egy férfi ugyanúgy beleszerethet egy hulijing-ba, mint ahogy egy nőbe tenné.
- Az nem ugyanaz! - Valóban?
Látom, hogy nézel rám.
Yan!
Ne beszélgess az emberrel, tudod, milyen veszélyesek.
Liang, láttál kölyköket?
Hallasz engem?
Igen, apám, én...
Nem láttam kölyköket.
Jól van.
Szedjük be a hulijing fejére kitűzött vérdíjat!
Öt évvel később apám meghalt.
Anyám mellé helyeztem örök nyugalomra.
Szörnyen hiányzik az apám...
de részben megkönnyebültem, hogy akkor halt meg, amikor,
mielőtt az első vonat átrobogott a falunkon.
A világ oly módon lett egyre modernebb, ahogy ő nem értette volna.
Sok mindent nem értett volna meg.
Yan sosem hibáztatott a történtekért, a vadászból néha zsákmány lesz.
Szia, Yan!
Köszönöm.
Hogy ment a vadászat?
Rosszabbul, mint tavaly.
Egyre nehezebb felvenni a valós formám.
Vannak éjszakák, hogy nem megy.
Mi lehet az oka?
Vasból készült utak, füstöt fújó gépek.
Odavész a varázslat a világból,
és így mi, mágikus lények, is legyengülünk.
Mondanom kell valamit, Yan.
Elhagyom a falut.
Hová mész?
Még nem tudom.
De el akartam mondani neked.
Mit fogsz tenni?
Megtanulok túlélni.
Végül Hongkongba vitt az utam, a Victoria csúcs vasútvonalán dolgoztam.
Ott éltek az angolok, gyarmatosító uraink.
Felvihettük őket a hegy csúcsára,
de tilos volt ott maradnunk.
Öt év után úgy ismertem a fogaskerekek csikorgását és a dugattyúk morajlását,
akár a saját szívverésemet.
Igen, Liang, nagyon szépen dolgozol, kínai létedre.
Igen, uram. Köszönöm, uram.
Ugyan már!
Hogy mondhatod, hogy eleged van, ha jó pénzt fizetünk érte?
Kérem, nagyon fáradt vagyok.
Ne szégyenlősködj!
Közsimert, hogy ti, kínaiak, rámenősek vagytok.
Hagyják őt békén!
Semmi közöd ehhez, kölyök.
Azt mondtam, hagyják békén!
Mondom, húzz el, átkozott vágottszemű!
Keressenek inkább más elfoglaltságot maguknak, jó?
Igen, jó. Hogyne.
Hogy megy a vadászat?
Ebben az emberi formámban ragadtam, nincs se karmom, se éles fogaim.
Futni sem tudok olyan gyorsan.
Csak a szépségem maradt.
Abból élek, amivel az anyámat gyanúsítottad,
pénzért igézem meg a férfiakat.
Hát te?
Én is az angol urainkat szolgálom.
Az imádott vonataikat működtetem.
Boldog vagy, hogy a gépeiket működtetheted?
Boldog?
Azt nem tudom, de jól végzem a dolgom.
Arról álmodom, hogy ebben a fém- és aszfaltdzsungelben vadásszak.
Elképzelem, ahogy gerendákról párkányokra és tetőteraszokra ugrom a valós formámban,
amíg a sziget csúcsára nem érek.
Aztán valamennyi férfira rámordulhatok, aki azt hitte, birtokolhat engem.
Igazat mondtam Yannak.
Élveztem a munkámat.
Ahogy teltek az évek, egyre jobban kitanultam.
A város technológiája mindig izgalmas és változatos volt.
Ahogy változott, én is változtam vele.
Rájöttem, hogy még a vonatoknál is jobban értek a gépiesítéshez.
A gépiesített teremtményeim nem e világaik
és élnek.
Varázslathoz hasonlónak éreztem őket.
Állj!
Yan?
Mit keresel itt?
A segítségedet kérem.
Mondd, mi baj?
Nézd!
Mi történt?
A kormányzó már hónapok óta ügyfelem,
de úriembernek tűnt.
Fizetett, de soha nem...
Aztán egy este beletett valamit az italomba.
Ne! Állj!
Kiderült, hogy csak a gépek izgatják fel,
és a gépek csúcsával kívánta kielégíteni perverz vágyait.
Egy éjjel elegem lett.
Nemet mondtam.
A szó hallatán feldühödött.
Szörnyűségeket műveltek velem.
De én is tudtam szörnyen viselkedni.
Biztos van rá mód visszacsinálni.
Ahhoz már túl késő, Liang.
Vadászni akarok.
Azon férfiakra, akik sajátjuknak hisznek.
Akik fejlődés címszó alatt gonoszat követnek el.
Segítened kell.
Azt mondtam, megteszem.
A régi varázslat talán odaveszett,
de a gépeikből alkothatok új varázslatot.
Olyant, amit bevethetünk ellenük.
Készen állok.
Jó vadászatot, Yan!
Ne!
Hagyjanak!
Ne!