EN ORIGINAL NETFLIX-SERIE
GOOD HUNTING
Da jeg var et barn, var hele verden fuld af magi.
Min far var en åndejager,
en af de modige mænd, der beskyttede menneskeheden imod ånder,
der ville skade den.
Hvornår kommer hun?
Snart Lian. En hulijing kan ikke modstå gråden fra den mand, hun har forhekset.
Min kære Tsiao-jung.
Du må ikke stirre på hende, hun fortryller dig.
Tsiao-jung, er du kommet for mig?
Pisset, kast det på hende, før hun forandrer sig.
Du er en meget modig dreng.
Kast! Nu!
Nej!
Hun er fanget i denne halve form.
Jeg er ked af det, fader.
Jagten er ikke ovre, Liang.
Hun har lavet sin hule her.
Gå om bagved.
Hvorfor jager du os? Vi har ikke gjort noget mod dig.
Din mor forheksede købmandens søn. Vi blev hyret til at redde ham.
Forhekset?
Han kunne jo ikke holde sig fra hende.
Det er ikke sandt.
Så snart en mand har valgt at elske en hulijing,
kan hun høre ham, uanset hvor langt de er fra hinanden.
Al den stønnen og gråd,
hun bliver nødt til at være ved ham hver aften for at holde ham stille.
Nej, hun lokker mænd til sig bruger dem til hendes onde magi.
En mand kan blive forelsket i en hulijing, som han kan blive forelsket i en kvinde.
-Det er ikke det samme! -Ikke det samme?
Jeg så, hvordan du kiggede på mig.
Yan!
Tal ikke til det menneske, du ved, hvor farlige de er.
Liang, har du set nogle tegn på hvalpe?
Hører du, hvad jeg siger?
Ja, fader, jeg...
Jeg har ikke set nogle tegn på hvalpe.
Fint.
Lad os indsamle dusøren for denne hulijings hoved.
Fem år senere døde min far.
Jeg begravede ham ved siden af min mor.
Jeg savner virkeligt min far...
men jeg var alligevel lidt lettet over, at han døde, da han døde,
før de første tog drønende igennem landsbyen.
Verden var ved at blive moderniseret, han ville ikke have forstået det.
Der var mange ting, han ikke ville have forstået.
Yan bebrejdede ikke mig for, det der skete nogle gange blev jageren den jagede.
Hej, Yan.
Tak.
Hvordan gik jagten?
Værre i år end sidste år.
Det bliver sværere og sværere for mig at vende tilbage til min sande form.
Nogle nætter kan jeg slet ikke.
Hvad forårsager det?
Jernveje og maskiner, der udånder røg.
Magien bliver drænet fra verden og med den,
os magiske væsner bliver endnu svagere.
Yan, jeg bliver nødt til at fortælle dig noget.
Jeg forlader landsbyen.
Hvor tager du hen?
Det ved jeg ikke endnu.
Jeg ville bare fortælle dig det.
Og hvad gør du?
Lærer at overleve.
Jeg endte i Hong Kong, hvor jeg arbejdede på toglinjen ved Victoria Peak.
Der var der, at englænderne boede, vores koloniale herrer.
Vi måtte tage dem op til toppen af det bjerg,
men vi fik ikke lov til at blive.
Efter fem år kendte jeg gearkassens skuren og pumpernes rumlen
ligeså godt, som jeg kendte mit hjerteslag.
Ja, meget smart, Liang, for en kineser.
Ja, hr. Tak, hr.
Åh, kom nu.
Hvordan kan du være færdig for i dag med gode penge, der stadig kan tjenes?
Vær nu rar, jeg er meget træt.
Vær ikke genert.
I kinesere er promiskuøse, det ved alle.
Hey! Lad hende være!
Det her vedrører ikke dig, knægt.
Jeg sagde, lad hende være.
Jeg sagde, pis af, din skævøjede satan.
Hvorfor prøver du ikke at finde det, du er ude efter, et andet sted?
Ah ja. Ja, selvfølgelig.
Hvordan går jagten?
Lige nu er jeg fanget i denne menneskeform med ingen kløer og ingen skarpe tænder.
Jeg kan ikke engang løbe særlig hurtigt.
Det eneste jeg har er min skønhed.
Nu lever jeg af det selvsamme, du beskyldte min mor for,
jeg forhekser mænd for penge.
Og dig?
Jeg tjener også vores engelske herrer.
Jeg sørger for, deres dyrebare tog kører.
Er du glad for at holde motorerne i gang?
Glad?
Det ved jeg ikke, men jeg er god til det.
Jeg drømmer om at jage i denne jungle af metal og asfalt.
Jeg forestiller mig min sande form hoppe fra bjælke til afsats til tag,
indtil jeg er på toppen af denne ø.
Indtil jeg kan knurre ind i ansigtet på de de mænd, der troede, de kunne eje mig.
Jeg mente, hvad jeg sagde til Yan.
Jeg nød mit arbejde.
Som årene gik, lærte jeg mere og mere.
Teknologien i byen var spændende og altid foranderlig.
Efterhånden som den skiftede, skiftede jeg med den.
Det gik op for mig, at jeg forstod robotter endnu bedre end toge.
Disse maskiner var æteriske...
og i live.
De føltes ligesom magi.
Stop med det samme!
Yan?
Hvad laver du her?
Jeg har brug for din hjælp.
Fortæl hvad der er galt.
Se.
Hvad skete der?
Guvernøren har været en kunde i månedsvis,
men han virkede som en dannet herre.
Han betalte, men vi gjorde aldrig...
Men så var der en aften, hvor han puttede noget i min drink.
Nej! Stop!
Sandheden var at han kun kunne blive hård af maskiner,
og han ville have den ultimative maskine, der kunne indfri det forskruede ønske.
Men der var en aften, hvor det havde fået nok.
Jeg sagde nej.
Det gjorde ham rasende at høre det ord komme fra mig.
Jeg var blevet udsat for en skrækkelig ting.
Men jeg kunne også være skrækkelig.
Du finder en måde at vende om på det her, Yan.
Det er for sent til det, Liang.
Det, jeg gerne vil, er at jage.
Jage mændene, der tror, at de kan eje os.
Mændene der begår ondskab, men kalder det for fremgang.
Du skal hjælpe mig.
Jeg fortalte hende, jeg ville gøre det.
Den gamle magi har måske manglet i verden,
men jeg kunne lave en ny magi af deres maskiner.
En magi vi kunne bruge imod dem.
Jeg er klar.
God jagt, Yan.
Nej!
Stop!
Nej!