Det går et fryktelig rykte om at dette er din siste dag her, Carly.
Jeg er redd det stemmer, Alison.
Du har ikke sett Nicole? Hun skulle gi meg avskjedssamtalen.
Kanskje vi kan kalle det et "avskjedsdiskusjon"?
Det er ikke hver dag man får avskjedssamtalen med eieren.
Hva har du planlagt?
Jeg skal dra hjem til familieforetaket. Jeg vet hvor mye jobb det kan være.
Foreldrene mine skapte alt dette, jeg har bare prøvd å holde det i live.
Du har vært assisterende eventplanlegger i ett år,
og nå skal du hjem til Europa?
Et lite land i Alpene ingen har hørt om.
Et av landene der man fremdeles har en konge?
Han er mer som en ordfører.
Skal Nicole komme også?
Nicole har sluttet, kjæresten fikk jobb i Denver.
Hun ville være nærmere ham.
Jeg visste at hun savnet ham.
Men det er Snowden Fest om noen dager, og sledeturer og isbanen...
Du har ganske god kontroll på alt.
Snøballet feirer 50 år og Nicole håndterte alt med ballet selv!
- Vel... - Jeg vil gjerne bli...
- Bra, jeg skaffer ny flybillett til deg. - Det er litt mer enn det.
Faren og broren min, de...
Jeg har ikke vært hjemme på nesten ett år.
- Du vet hvordan det er med familien... - Man må være der.
Jeg liker hvordan du tenker. Husker du hva du skrev i cven før jeg ansatte deg?
"Mål:"
"Å skape inspirerende tilstelninger som fører folk sammen."
- Har du oppnådd det? - Nei, jeg fikk aldri riktig sjansen.
Hvis du fikk den, da?
ASPEN - 320 KM DERFRA
Velkommen til Aspen, Charlie.
Det er første gangen en manager har brydd seg om å møte meg.
Dette huset er en del av porteføljen du skal passe til oss.
- Takk for rundturen, herr Mitchner. - Jeg treffer alle mine nye, David.
Bli med inn, så viser jeg deg rundt.
Hvordan er stemningen her?
Det virker lett å gå seg vill i et så stort anlegg.
Tre ganger min første uke.
Man får se på fordelene med å jobbe på et stort skisted.
Ja?
Vi har tre skift, døgnet rundt.
Så når man stempler ut stempler man ut. Man har fritiden i fred.
- Så du klarer å treffe familien? - Jeg treffer dem når jeg kan.
Apropos: Der ringte søsteren min.
- Fin lue! - Snarere et minne.
Den tilhørte romkameraten min. En jente som heter Carly?
Hun dro hjem til familien i Europa.
Jeg er lei for det. Alison ba meg planlegge Snøballet, Brittany!
Tøyser du?! Det er 50-årsjubileum, folk kommer overalt fra
det kommer et band... Ikke si at du sa nei?
Du må bare bli noen dager til, hva hindrer deg?
Det eneste hinderet er "min far". Han vil at jeg følger reglene.
Aha, "reglene" igjen. Kan du skaffe meg en kopi?
Nei, det er en fæl gave!
Der står hvordan man skal kle seg, hvordan man skal snakke
og hvilken dag man må fly hjem på.
Du kan ikke miste den siden?
Er det farlig å spørre ham?
Hei, Ali. Unnskyld at jeg ikke rakk samtalen din.
Raskt spørsmål: Hvor mange feriedager har du samlet opp?
- Hvorfor det? Alt ok? - Dårlige nyheter.
Nicole slutter og 50-årsjubileet nærmer seg.
Så... er det noe jeg kan gjøre?
Jeg kan trenge din hjelp, selv om det bare er for en uke...
Eller to.
Meg? Vil du ha meg der?
Hvorfor så overrasket?
Jeg...
Du har jo alltid kontroll på alt.
Jeg trenger deg. Er du med?
- Vær så snill, far. - Carlotta...
Jeg lot deg få ett år på Snowden Peak...
For å lykkes med noe på egen hånd.
Få livserfaring.
Og få arbeide på et sted der opprinnelsen min ikke betyr noe.
- Og fikk du ikke gjøre det? - Vel, ikke egentlig.
Jeg har mest gjort det som sjefen har gjort.
Men nå som hun slutter gir de meg sjansen til å jobbe med noe stort.
Kan jeg ikke få bli bare noen dager til?
Men vi tre har alltid feiret fødselsdagen din sammen.
Kan du ikke be Gus om å vente i bare noen dager?
Broren din er ikke den eneste som ser gleder seg til å se deg.
Jeg får kanskje aldri en sånn sjanse igjen.
Det er knapt to uker, og det er viktig for meg.
Om samvittigheten din...
Takk! Takk, du vil ikke angre, jeg lover!
- Jeg håper ikke det, Carlotta. - Og jeg elsker deg.
Ja!
Vent, lua di!
Pass opp!
- Gikk det bra? - Ja, takk.
- Her. - Takk!
Vel, velkommen til Snowden Peak. Nyt oppholdet!
Takk.
Ha det.
- Alison! - Å, takk for at du kom.
Jeg fikk vite at vi har en lekkasje og at ballsalen er oversvømmet Typisk!
Har du alt endret flybilletten din?
For... Vi trenger å finne et annet lokale å holde Snøballgallen i.
Slapp av, rør går ofte lekk.
Snøballet er om ti dager.
Vi finner et annen lokale!
- Jesse? - Hei.
Jeg trodde ikke at du kom! Jeg er så glad du er her!
- Jeg tenkte jeg skulle overraske deg. - Å, dette er toppen!
Og Carly har gått med på å bli et par dager til.
- Ja, jeg heter Jesse Mitchner. - "Mitchner"?
Om det ikke syns, er Jesse lillebroren min.
Men når man er eldre enn ti, sier man "yngre bror".
...som elsker å rette på meg.
Ja, men velkommen... tilbake!
Takk.
Jesse er hotelldirektør på Aspen Grand.
Jeg hadde ferie igjen, og da du ikke kunne bli, kom jeg for å hjelpe til.
Du er en veldig plikttro bror.
- Altså... - Hva?
- Kom an, jeg hilser på. - Gjør du?
- Så, Carly - hvor kommer du fra? - Europa. Jo, Alison...
- Hvilken del? - Sentrale.
- Du har jobbet bort aksenten. - Fire år på amerikansk internatskole.
Jo, så Jesse har kommet for å støtte meg...
Lede.
...samarbeide med deg om Snøballet.
Jeg må ta denne samtalen. Carly får oppdatere deg.
Si fra når dere har funnet et lokale!
Hei.
Så, hvem står på den korte lista? Lange lista.
- "Fullstendige" lista. - Det er bare et fint ord for "lang".
Drar vi snart kan vi sjekke de fleste i dag.
Jeg tror faktisk at vi kan sjekke de fleste i formiddag, for...
Så. Nå er det bare tre igjen.
Carly!
Du sa ikke at du samarbeider med Jesse Mitchner. Kom og sett deg!
Det hadde vært toppen, men Jesse og jeg...
- Hei, hvordan går det? - Hva gjør du her?
- Jeg trodde at du jobbet i Aspen? - Jeg hadde tenkt å hjelpe søsteren litt.
- Er broren din her? - Nei, det var for litt jobb sommerstid.
Pokker. Alison sa at Nate også flyttet.
Jo, sesongarbeid er ok når man er singel
men når man har familie blir det tøft.
Nå ringer rørleggeren. Unnskyld meg.
Jesse her.
- Hvordan går det? - Har du ikke hørt det?
Oversvømmelse i bankettsalen og Snøballgallaen er om ti dager.
Og vi skulle dele ansvaret!
Uro deg ikke for Jesse, han er god.
- Hei, Ali. Har du litt tid? - Ja visst.
Jeg vil bare etablere roller, ansvarsområdene.
Oi, forretningsmannen!
Vi vil ikke jobbe dobbelt, og Carly klarer Snøballet.
Jeg har savnet din evne til å delegere.
Jeg delegerer ikke. Jeg vil bare at du spiller på mine styrker.
Og det skulle jeg gjerne gjort en annen gang, men...
Snøballet er viktig og jeg trenger alles hjelp.
- Oi, hvem slapp ut deg fra kontoret? - Hei.
Jellybean!
Hva gjør du her? Du er jo direktør i Aspen nå!
Nei, jeg er bare...
- Hvorfor sa du ikke noe om Jellybean? - Han kom uten forvarsel.
Og så har man kalt meg "Jesse" i 25 år nå.
- Nettopp. - Oi, kan jeg kalle deg JB, da?
- To Rocky Mountains-kakao? - Ja takk!
Han har kommet for å hjelpe meg.
Oi, kan det bety at du får et liv igjen?
De har et band på "Snowshoe Sam's" på lørdag.
- Få det til, ok? - Ja da.
- Jeg spanderer. - Takk.
Jo, jeg ringte om bankettsalen du leier ut til bryllup.
Er den...? Den er stengt?
Ok. Takk likevel.
Da kan vi stryke den fra lista.
Elks Club stenger snart. Skal vi dra over?
Det kan vi, men jeg fikk nettopp en ide.
Jeg har nok det perfekte stedet for gallaen.
Men... altså, unnskyld meg?
- Kan man få litt hjelp? - 13 x 15 m. Ti meter til taket.
Ok... har du noen andre tidsbesparende tips til meg?
Ja: Vi kan ikke ha ballet her.
- Hvorfor ikke? - Vi ville brutt brannreglene.
Og hvorfor sa du ikke det før jeg begynte å måle?
Jo, det fins to typer mennesker her i verden.
De som lærer ved å høre, og de som lærer ved å gjøre.
Og du mener jeg tilhører de siste.
Jeg syns også at det fins to typer mennesker.
Ok. Fortell.
De som er åpne...
Og de som tror de vet alt.
Jeg vil gjerne få hit rike turister.
- Men jeg slipper dem gjerne. - Hva skjedde?
Det sjekket inn en mann fra Europa i Matterhorn Villa, en Gustave noe.
Han setter virkelig vår stakkars husvert på prøve.
Se på ønsket hans: Sveitsisk kakaopulver. Bokhveteputer.
- "Bokhvete"? - Hva?
Gode nyheter! Stol 3 er i gang igjen, og jeg skylder deg en drink.
Gjerne, men jeg må bort til Matterhorn.
Ta en stund med Jesse, du, jeg ordner det.
- Er du sikker? - Japp.
Ok, greit. Da er han din!
- Fint. - Ha det, ha det gøy!
- Herlig, takk! - Ja da.
Hva gjør Gus her?
Ja?
Carlotta! Hva er det du har på deg? Er det... firmauniform?
- Kan vi prate om det inne? - Ja visst, selvsagt! Kom inn!
Jeg innså ikke at du... Er det sånt de tvinger deg til å gjøre?
Jeg løser problemer, og det passer meg.
Apropos problemer: Hva gjør du her?
"Hva gjør jeg her?" spør hun.
Vi er tvillinger. Vi trekkes helt naturlig til hverandre.
Fars sekretærer ga meg adressen. Jeg ville bare stikke innom.
- Det har ikke hendt noe? - Bortsett fra fødselsdagen vår?
Jeg ringte og la igjen beskjeder.
Ikke si at du har flydd helt hit for det.
Nei. Men ærlig talt fins det stunder når det føles som om du har glemt oss.
Og hvor viktig din sanne jobb er, den du ble født til.
Den jobben alle verdens jenter bare kan drømme om.
Landoras prinsesse.
Jeg tror ikke at du forstår hvor mye du trengs der hjemme.
Du er den eneste som har fars øre.
Tro meg, jeg er klar over min rolle som kongefamiliens buffer.
En grunn til sabbatsåret mitt var at du og far skulle lære å prate sammen.
Det fungerte ikke.
Skal jeg være ærlig så fikk jeg panikk da jeg hørte at du skulle bli lenger.
Jeg ba bare om et par dager til for å kunne arrangere Snøballet.
Det hadde jeg gledet meg til!
Sa noen "ball"?
Prins Emile! Jeg trodde at du var med kongefamilien i Danmark!
Har du vært i Danmark om vinteren? Dette vil man ikke gå glipp av.
Godt å se deg igjen.
Så, gallaen din: Dress elle smoking?
- Godt spørsmål! - Nei, du må forstå en ting:
Her er "formell klesdrakt" å ta på sine fine støvler.
Men vertinnen er prinsesse, det burde øke statusen en smule?
Det er nettopp det, ingen vet at jeg er prinsesse.
- Hva?! - Virkelig?
Og det er sånn jeg vil ha det!
Vanskelig nok å arrangere ball uten at folk skal bukke og ville se ens tiara.
Men du er søsteren min. Så når jeg forteller folk hvem jeg er...
Ja.
Men hva om du lot være?
Jeg vet ikke riktig - late som om jeg er av folket? Det er ikke ifølge reglene.
Kan vi ikke bare droppe reglene i noen dager?
Iallfall til Snowden Fest-tilstelningene er over?
"Tilstelningene"? I flertall?
Kan dere ikke bli til Snøballet har vi en isbane - og sledetur i morgen.
Jeg vet ikke, Gus. Det kan bli moro.
Jeg hadde ikke tenkt å bli så lenge, og når det gjelder tilstelningene...
Vi skal ikke bare gå på tilstelninger, vi skal gå som vanlige folk!
Greit, vi skal tenke på det.
Begynn med å droppe pluralis majestetis.
Greit. Jeg skal tenke på det.
Og bilkortesjen. De holdt på å kjøre over noen i morges.
Vi trenger den vel ikke når vi har bilen min.
- Ok, ses i morgen. - Ses i morgen.
Vær forsiktig. Det var godt å se deg.
Her er den svarte løypa.
- Utmerket! - Ha det gøy.
Ha det!
- Nyankomne? - Det kan man si.
Og du sender dem til Devil's Peak? Prøver du å gi meg mer jobb?
Ingen fare, det er broren min og vennen hans. De er flinke.
Tvillingbroren din er her?
Han ville overraske meg på bursdagen vår.
Det lyktes visst.
- Hvorfor virker du ikke glad? - Jeg er litt stresset.
Jeg har ikke lokale til Snøballet ennå.
Men Jesse er her, hva?
Ja.
Det var vel hans foreldres sted? Hvorfor jobber ikke han her?
Han fikk sin første jobb i Aspen og så steg han i gradene.
- Trenger ikke Alison hans hjelp? - Noen må vel gå sin egen vei.
Jo. Sant.
Jeg forstår den følelsen.
Beklager at jeg ikke er på topp i dag.
Nei, det er du ikke.
Men jeg hadde nøyd meg med noe over middels.
- Er det noe som bekymrer deg? - Kanskje.
- Slutter Carly å jobbe snart? - Vet ikke.
Jeg tror at hun søker lokale til å holde gallaen i. Hvorfor det?
Ikke noe spesielt.
Emile... har barndomsforelskelsen i søsteren min våknet på nytt?
Hvilken forelskelse? Vi er gamle venner!
- Hvem skriver du til? - Fars sekretær.
Fram til nå har jeg vært usikker på dette med Snøballet, men...
Nå syns jeg at vi bør bli lenger.
- Hvorfor skulle vi det? - Ingen grunn.
Det er bra dere to gjennopptar vennskapet..., som du kaller det.
Og gir det henne en ny grunn til å dra tilbake til Landora, så la det skje.
Prøv å henge med nå.
Budfirmaet kom med dette.
- Har du bestilt en stor kasse? - Nei.
"Carlotta"? Er det Carly?
Rart, den er fra Landora.
Jeg tror at hun er derfra. Eller Luxembourg.
Nei, Landora.
Jeg vet ikke, et av landene på L. Sett den ved skrivebordet hennes.
Ok.
Jøss...
HKH CARLOTTA, PRINSESSE AV LANDORA
Hold deg varm!
Vær så god.
- Herlig lang kø til sleden. - Hittil er alle kjempefornøyde.
Jeg kan ta over her. Gå og omgås med gjestene dine.
Takk, det var søtt. Bli med og treff dem!
Hei, Jesse. Dette er altså min bror Gus og vår venn Emile.
Velkommen. Flyreisen må ha vært lang.
- Hvilket land var dere fra, sa du? - Et lite som ingen har hørt om.
- Jesse jobber på Snøballet med meg. - Ja.
Så fint for deg.
Men du har ikke sagt om det er dress eller smoking?
- Dress? - De gjør ikke det her. Nei.
Det er som en europeisk greie.
Hvor er sleden?
Så, hvor lenge har du jobbet med Carly?
Lenge nok til å innse at hun vil bli savnet.
Ja, hun er savnet der hjemme også.
Hun er en stor del av familieforetaket vårt.
Og hva er det dere gjør?
- Historisk bevaring. - Myndighetsarbeid.
- Vi gjør litt begge deler. - Ja.
Sleden!
Herlig.
- Ha det morsomt. - Hyggelig å treffe deg.
I like måte.
Kom!
Om du har hjemlengsel så tok jeg med noe som en påminnelse.
Gjorde du?
- Hva er dette? - Litt kakao jeg vispet sammen.
Å, det minner meg om tidlige morgener i Genève.
Nettopp, akademiet.
Var det bare to år vi gikk på skolen sammen?
Jeg tror det.
Og så dro du til en skole i USA.
Hvem vet,
om vi hadde studert lenger sammen hadde det kanskje gått annerledes?
Hvem vet?
Carly! Vent.
- Hei! - Hei sann.
- Du er tidlig oppe. - Det er noe oppe i skiskolen.
Alison vil at jeg sjekker det.
- Og du? - Å, jeg... trengte en stund for meg selv.
- Og så ødela jeg det. - Nei, ingen fare. Jeg tilgir deg.
- Hvordan gikk det med gjestene dine? - Emile hadde det så moro!
Det er vanskeligere å avgjøre med broren min.
Han er nok redd at jeg ikke skal komme hjem.
- Bør han uroe seg? - Nei, absolutt ikke!
- Jeg må hjem. - Familieforetaket?
Familien, punktum.
Han burde ikke uroe seg. Om noen dager sitter du på flyet til Landora...
Vent, hva? Jeg skulle ikke... Hvem sa at jeg er fra Landora?
Det kommer nok av pakken.
- Hvilken pakke? - Den ved skrivebordet ditt.
- Jeg har ikke vært på kontoret ennå. - Den ble levert sent i går.
Avsenderen var i Landora.
Godt jeg var der, det sto så merkelige initialer på adresselappen.
"HKH Carlotta", men ikke noe etternavn.
Så jeg sjekket det, og... jeg fant et bilde av deg, Carly.
Hennes Kongelige Høyhet prinsesse av Landora.
- Hvem andre vet om det? - Ingen.
- Jeg vil unngå det ordet. - "Prinsesse"?
- Det er bare et ord. - Som betyr "bortskjemt" og "diva".
- Betyr det at broren din er en prins? - Kronprins og tronarving.
- Hvorfor skulle du se kisten? - Rolig, du er ikke bortskjemt eller diva.
Det var pent sagt, men etter flere år som...
...prinsesse, så vet jeg at det forandrer ting.
Og jeg vil ikke at det skal påvirke Snøballet - kan det bli mellom oss?
Carly, elskling!
- Emile! - Kvinnen jeg søkte.
Oi, på vei ut i sporet!
Det hadde vært moro med deg som guide.
Det hadde vært flott, men med Snøballet på gang...
Kanskje på lørdag, da?
Ja, det kan jeg nok få til å funke. Blir Gus med?
Han kan nok tåle å stå over denne gangen. Hva?
Ha det!
Ikke si at han også er prins?
Jo...
Jeg vet ikke, de er litt for fine for å spises.
Jeg har ikke møtt en uspiselig kake.
- Hva vil du ha, JB? - Det er bra, takk.
Unnskyld - "JB"?
Dee pleide å sitte barnevakt for meg
og har en masse kjælenavn på meg vi ikke trenger å gå nærmere inn på.
Jaha.
Å, du burde prøve kanelbollene - eller pekanbollene.
- Supergode! - Jeg er herfra, jeg kan menyen.
- Jeg kan kjenne til noe du ikke vet. - Jaså?
- Hvor har du din hjemmelagde iskrem? - Det er lenge siden jeg laget iskrem.
- Ikke engang om sommeren? - Vi stenger over sommeren.
- Som tre av fire firma her oppe. - Nettopp...
Og sånn har det vært lenge.
Det er rart. Alt blir forandret, men i hodet mitt er
Snowden Peak det samme som da jeg dro på college.
Det viser bare at du burde besøke oss oftere.
- Det var nytt for meg. - Med iskremen?
Nei, hvor dårlig det går her over sommeren.
Så det har ikke alltid vært sånn?
Da jeg var barn var det åpent året rundt.
Somrene er herlige med fiske og vandring.
Det hadde vært mye bedre om det fantes jobber året rundt.
Da kunne folk slå rot her.
Pugger du inn stolheisene?
- Toppstuen? - Ja, har du vært der?
Den har vært stengt siden jeg var liten. Skiskolen har sitt sommerlager der.
Men det er ikke sommer.
Vel, du har en interessant smak når det gjelder bygninger.
Kom!
Herlig utsikt og mer enn nok plass.
Tenk deg: Vi dekorerer rommet.
Det er på vår eiendom...
Gjestene ankommer og serveres champagne.
...så vi slipper betale korkavgift.
Jesse - jeg prøver å male opp et bilde her!
Det gjør jeg også.
Men mitt er mer som et regneark.
Dette var et godt funn.
Og det gir meg en ide.
- Toppstuen! - Ja, ventilasjon og varme funker.
Ja, mamma og pappa bygde den som restaurant.
Og den var bare åpen en kort stund.
Skigåerne elsket den, men den er vanskelig å nå - så den fikk bli lager.
Men da hadde vi ingen parkering ved stolheis tre.
- Som nå gjør den... - Tilgjengelig.
En ting til: Et sted som dette kan virkelig snu situasjonen her.
- "Forandre ting"? - Folk trenger jobber året rundt.
Ballsalen er åpen året rundt, men den bookes ikke.
Ja, men tenk på hvorfor folk kommer hit.
For å være omgitt av fjell, luft, skog! Ikke sitte i en ballsal uten vinduer.
Ok, si at toppstuen er alt det dere søker.
Ingen vet om den og vi har ikke noe pr-budsjett.
Hva om vi brukte Snøballet som reklame? Vi kan utvide gjestelista.
Ta med festplanleggere fra Denver, noen næringslivsledere.
Å, kanskje den bryllupsplanleggeren, han med tv-programmet? Preston Bentley?
- Som jeg kan ha mailadressen til. - Jaså?
Vi har en hel del VIP-gjester på Aspen Grand.
Kommer det sånne folk, må dette bli en annen type fest.
Vi må satse mer. Tenke om menyen, ta inn mer folk.
Men det vil bare koste en brøkdel av en reklamekampanje.
- Ok. - Ok, som i..."Kjør på"?
Jeg vil se temaer, moodboard og oppdatert gjesteliste i morgen. Ok?
- Som du vil. - Godt jobbet!
- Det gikk bra. - Tøyser du? Du var helt utrolig.
Du var ikke så ille selv.
Jeg ville aldri være en vanlig mann.
Men etter disse dagene er jeg mer avslappet enn jeg har vært på mange år.
Er du avslappet som vanlig mann eller fordi du er langt fra faren din?
Kanskje litt av begge deler.
Jeg begynner å innse hvorfor Carly er blitt så glad i stedet.
Hvem vet. Hennes gamle liv lokker kanskje mer om noen dager.
- Vi har en date på lørdag. - En date? Hvor da?
Vet ikke ennå. Men jeg skal si det. Kanskje.
Emile!
Du må være Gus. Jeg er Brittany, din søsters romkamerat.
Hyggelig.
Jeg ville bare si at det snart er "happy hour" på "The Yodeller".
- "Happy hour"? - Halve prisen på drikke og snacks?
Å! Det låter bra... økonomisk.
- Kommer Carly til å være der? - Nei, hun har jobbet non-stop.
- Men det begynner å lønne seg. - Jaså?
Det ryktes at hun prøver å skape året rundt-arbeid til folk i byen.
- Å? Det hadde jeg ingen anelse om. - Ja, du kan være stolt av henne.
- Vi ses! - Ha det.
- Det snødde mye i natt. - Ja.
Er dette virkelig eneste måten å få bordene opp på?
- Ja, de får ikke plass i gondolen. - Kan du slutte med alle åpenbare svar?
Ja, hvis du slutter å stille åpenbare spørsmål.
- Veien er ikke brøytet på måneder. - Det var derfor jeg ville kjøre alene.
- Ok... - Men hvem skulle da grave deg løs?
- Akkurat. - Akkurat.
Forsiktig.
Tror du man har mobildekning oppe på åsen?
Neppe. Bare grav videre, så distraheres du fra kulda.
Det kreves en bedre distraksjon enn det.
Vel, du kan prate med meg.
Du kan jo fortelle meg om hele prinsessegreia.
Ok... Vi bor i et slott.
Gus er fire minutter eldre enn jeg, så en dag blir han konge.
Jeg tenkte mer på deg.
Altså... hva gjør en prinsesse hele dagen?
Ja, bortsett fra offentlige møter og åpninger...
...så holder jeg freden mellom min bror og kongen.
- Kommer de ikke overens? - De kunne pratet mer.
Broren min vil bli konge og far vil pensjonere seg.
Jeg ser en enkel løsning der.
Ikke noe er noensinne enkelt i familien min.
Så hva førte deg hit?
Jeg ville vise for meg selv at jeg kunne gjøre noe på egen hånd.
- Det kan jeg ikke hjemme. - Jeg vet hvordan det føles.
Trives du ikke her?
Søsteren min tok over da foreldrene mine døde. Jeg studerte.
Siden skapte jeg meg et liv i Aspen og så meg egentlig aldri tilbake.
Og nå?
Ja... det er som du sa: Ikke noe er noensinne enkelt med familien.
Danmark!
- Far? - Gustav. Jeg forstyrrer vel ikke?
Nei, nei - naturligvis ikke. Kom inn!
Hei, jeg fikk løs bilen!
Er alt i orden?
Jesse... kan dette være greia?
Kan vi ta de eksistensielle spørsmålene et sted med varme?
Nei: Hva om dette er greia?
Hva om dette er temaet for Snøballet?
Hva, "Øde skog"?
Så lenge ingen spiller harpe, er jeg med.
Nei, hva om vi tok Snowden Peaks naturskjønnhet inn?
Vi kan smykke grener, figurklippe busker, henge opp varmelamper.
Jeg tenker bedre når jeg ikke fryser, kan vi snakke mer på kontoret?
Vi kan henge laken fra taket med tusener av gnistrende lamper.
Og... se her borte!
Pass, det ser isete ut der borte.
Jeg går tilbake til bilen.
- Ok. - Ellers kommer vel ikke bordene opp?
Nei.
- Jeg håper at dette duger. - Det må det gjøre.
Jeg har sendt bort følget mitt, og det føles alt bedre.
- Morsomt at du skulle nevne det. - Riktig morsomt.
Vi sendte også bort våre følger. Carlotta har visst...
Ja, hvor holder hun til?
Jeg skulle akkurat komme til det.
Du har vel meddelt henne at jeg er her? Ikke sant?
Har vi det?
Det hadde kanskje ikke vært å anbefale akkurat nå.
- Kanskje du skulle sette deg? - Nåvel.
Trenger vi virkelig skibriller?
Du ville se Carly, og jeg gjør mitt beste for å sørge for det.
Hele denne gjemmingen. Vil du virkelig at jeg skal overraske henne på ballet?
Du vet hvordan hun degger for dere. Så fort hun ser deg slipper hun ballet.
- Betyr det så mye for henne? - Det gjør visst det for folket her.
Og de betyr visst mye for Carly.
Så, vær så snill, bruk skibrillene.
- Som du vil. - Takk.
- Under protest. - Ja visst.
Jeg tror jeg venter til ballet.
Bra.
Carlotta har alltid vært glad, men jeg har aldri sett henne sånn.
Jeg vil ikke dømme henne utfra et isolert øyeblikk, far. Hun jobber hardt.
Hun er sjelden tåpelig.
Jeg mente "så lykkelig".
Ja. Så klart.
Her har vi det: Vintereventyrlandet.
- Jeg er solgt. - Det var raskt.
Jeg kan oppdatere evite-lista i kveld, endre sted og sende ut ny invitasjon.
Da har vi bare budsjettet igjen. Jeg kan trenge din input her, Jesse.
- Det er vel din greie, hva? - Det er det.
Bra jobbet.
Dobbel espresso, takk.
- Kjør du nattskift nå? - Kveldsskift.
Det må ha med Snøballet å gjøre.
Jeg får ikke tallene til å stemme.
Det vi vil gjøre koster fire ganger mer enn budsjettet vårt.
Og oppe i Toppstuen, det var veldig ambisiøst.
- Vet alle det? - Det er stort med sommerjobber her.
Jeg håper at folk vet at det er et sjansespill.
Jeg vil ikke vekke folks forventninger.
"Vekke forventninger" - er ikke det en måte å si "gi folk håp" på?
Kjent som "falske forhåpninger".
Hør her: Søsteren din har løpt rundt og slukket branner her.
Det at du og Carly har en plan får oss til å føle at noen vil vårt beste.
Det har ikke folk følt siden...
Siden foreldrene dine.
Jeg spanderer, Jelly...
Jesse.
Takk.
Du gjør større framskritt med trærne enn jeg gjør med budsjettet.
Takk. Kan vi bytte? Jeg begynner å få krampe i hånden.
Ikke vinkelanken, vel?
Du tror du kjenner meg så godt... Men dette er min vinkelanke.
Og med denne klipper jeg bånd.
Herlig!
Godt jeg fikk sendt hit smokingen min.
Emile...
- Hvordan fant du meg? - Din venn Brittany.
- Hun tegnet til og med et kart til meg. - Jaha.
- Jeg kom om senere i kveld. - I kveld!
Nettopp!
Jeg hadde tenkt å hente deg åtte. Men ikke om du ikke vil.
Jo...
Det er...
- Vi sier åtte. - Utmerket.
- Da ses vi da. - Vi ses da.
Jesse... Emile og jeg, vi...
Det trengs ingen forklaring.
Håper at du har kaker.
- Hvor var støvlene mine?! - I garderoben min.
Du forlot dem i bilen min for et halvt år siden.
Sist vi gikk ut.
"Snowshoe Sam's". Å, er det i kveld?
Ingen unnskyldninger, Ali. Jeg holder fortet.
Aldri - du blir med.
Gjør jeg?
Hvordan i all verden fant du dette stedet?
- Jeg gjør min research. - Og du overgikk forventningene mine.
Og slik håper jeg å fortsette.
- "Fortsette"? - Hjemme i Landora.
Jeg tenkte at jeg kunne tilbringe vinteren der. Om du vil det.
Det råder visst en slags forvirring her.
- Vi er kongelige. - Det er vi.
- Vi forstår hverandre. - Det er jeg ikke så sikker på.
Jeg vet du prøver å bevise noe her, men siden må du hjem til...
Det handler ikke bare om meg lenger.
- Snowden Peak trenger dette. - Og du gjøren strålende jobb!
Men snart må du gå tilbake til ditt virkelige liv. Hva skjer da?
- Jesse er på mitt lag? - Nei.
- Begynn. Jeg byr på den første. - Å, takk!
Kan eieren av den svarte Ferrarien komme ut på gaten, takk?
Morsomt. Alle her vil snakke med meg om Ferrarien min.
- Bilen din taues bort. - Oi! Jeg blir med og hjelper deg.
Nei, det er kaldt der ute - bli her.
Tro det eller ei, men jeg har blitt flinkere til å gjøre ting selv.
Er straks tilbake.
- Hva gjør du her? - Stedet er her, akkurat som jeg.
- Jeg antar at det er Emiles bil? - Nei, det er en annen Ferrari.
Får prinsesser lov å danse mens de venter?
Nå får de det.
Vår tur. Dette er jo gøy!
- Vi burde gå ut hver uke. - Oi, ikke så fort!
Når Jesse drar blir det 70-timersuke for meg igjen.
- Det er godt å ha hjelp. - Det er godt å ha familie.
Takk.
Så... tror du at han kunne... bli?
Han har skapt seg et liv alt, det er mye å forlange.
Ok, bestevenner imellom?
Som leder får du et A, som kommunikator en B. Snakk med Jesse.
Byen betyr mye mer for ham enn han viser.
Virkelig?
Og det kan finnes fordeler med å bli som du ikke kjenner til.
- Jeg visste ikke at Carly var her. - Det er ikke det eneste du ikke visste.
Å... hun drar om fire dager...
Sikker på det?
Hva ville skje om du bestemte deg for å bryte tradisjonen?
Du vet, bli noe annet enn prinsesse?
- Som hva da? - Jeg vet ikke.
Hva du vil.
Min familie har regjert i fred i snart 800 år.
Tradisjon har fungert ganske bra for oss.
Så du er fornøyd med å dra tilbake til Landora?
Unnskyld, jeg mente ikke å stresse deg.
Du sa akkurat det jeg har prøvd å unngå å tenke på.
Jeg er lykkelig her.
Det er Emile. Han klarte ikke å sjarmere taueren, så han må hente bilen.
- Vi ses i morgen. - God natt.
Det er sent. Skal jeg ikke skysse deg hjem?
Jeg må jobbe litt og så lovte jeg å følge Brittany hjem når hun slutter.
Hun stenger i kveld.
Er det sprøtt å si at det var litt spennende at bilen ble tauet inn?
Ja.
For en uke det har vært. På en god måte.
Mest takket være deg.
Er du sikker på at det var jeg og ikke at du har tatt fri fra å være prins?
Det tenkte jeg faktisk ikke på.
God natt, Emile.
Jo... husk:
Jeg er ikke den eneste kongelige som kan ta et sabbatsår.
Hva gjør du her?
Jeg hadde jobb å avslutte og lovte Brittany å følge henne hjem.
Hvordan gikk det med Emile?
Egoet hans fikk et slag, men... Ferrarien er intakt.
Å. Bra.
Jeg ble nok litt kald da vi løste ut bilen.
Jeg var så kald på fingrene at jeg ikke kunne skrive.
"Kald"? De er som isbiter!
Glem peisen, det fins bare en måte å fikse det på.
Bedre?
Jeg likte å sitte her og tegne som barn.
- Hva tegnet du? - Jeg hadde en dinosaur-fase.
Og så kom soldat-fasen.
Og så ble de slått sammen.
Dinosaurer mot soldater.
Jeg glemmer at for deg er dette ikke et skisted.
Det er hjemmet ditt.
Jeg glemte nok også det en stund.
Til nå.
Hva er annerledes nå?
Jeg vet ikke ennå.
Vær så god.
- Du er tidlig. - Mye å gjøre.
Isbanen åpner og jeg har leveranser som kommer.
Og et matbudsjett som ikke engang dekker forrettene.
Om det hjelper, får du desserten gratis.
- Hva? - Du hørte rett.
"Dee's Treats" donerer desserter. Og kaffe.
Takk.
God morgen! Hvordan gikk det i går?
- Ikke spør. - Å. Så pass?
Jeg vet ikke hva jeg gjør her.
Så... ikke en god første date?
Ideen hennes å komme hit som en vanlig person - hva syns du om den?
Jeg syns...
Vent litt, du skal vel ikke ta etter henne?
Jeg vet ikke...
- Et sabbatsår hadde kanskje vært bra. - Hvorfor det?
Hun virker... lykkelig.
Er det noe som er verdt å ta etter, så er det vel det.
Jeg kunne kalt deg isprinsesse, men det hadde kanskje vært for treffende.
Jeg har varmet opp ganske bra, hva?
Snart, så.
Jeg har gode nyheter om gallaen.
Dee donerer dessert og kaffe.
Gratis?
Jeg sa at får vi i gang Toppstuen året rundt, blir hun vår dessertleverandør.
- Det er gode nyheter! - Ja.
Og det gir meg en ide.
Tusen takk!
Jeg hørte et rykte om at Toppstuen skal kjøre tilstelninger året rundt?
Det er ikke mer enn det ennå, et rykte. Hvorfor det?
Vi pleier å ta jobber i Jackson Hole under lavsesongen, men...
Det hadde vært toppen om noe ble drevet året rundt her.
Vet du hva?
Hjelper du oss med Snøballet ringer jeg først om vi booker noe utenfor sesong.
Avtale!
Du har visst ordnet frivillige?
Ja... du inspirerer meg.
Kanskje dette kan inspirere deg enda mer.
Jeg pratet nettopp med "The Yodeller", og de stiller opp med maten.
Nå skal jeg bare stoppe innom Snowden Peak Wines, så er vi i havn.
- Dette føles bra. - Absolutt.
Fire sekunder igjen og Jesse Mitchner har pucken!
Han skyter - i mål!
Ganske ensidig kamp.
Det fins en kost til om du vil ha bank.
Jeg står over.
Jeg ble ikke født med drømmehockeyferdigheter, som deg.
Jeg hørte hva dere fikk til i dag med donasjoner og frivillige.
- Mamma og pappa hadde blitt stolte. - Det var ikke min fortjeneste.
Det var Snowden Peak. Folk trives her.
- Jeg også. - Nok til at du blir?
Tanken har slått meg.
Jeg trenger litt mer enn det.
Før lurte på jeg hvordan mamma og pappa klarte det, men nå vet jeg.
Sammen. Dette er ingen enmannsjobb.
Jeg vet ikke riktig hva du vil at jeg skal si.
Ikke si noe, da.
- Hei. - Hallo!
- Takk. - Jeg leste beskjeden din.
Så... hva skjedde?
Jo...
Ali vil at jeg skal bli her. For godt.
Det kan ikke komme som noen overraskelse.
Det gjorde det faktisk. Jeg visste ikke at hun trengte min hjelp.
Så hva skal du gjøre?
Har du følt at familien er de eneste du ikke kan si nei til?
Du spør feil person.
- For en intens tåke! - Ja, det er uheldig.
Var det ikke for tåka kunne vi sett Toppstuen der Carly holder ballet.
- Emile sier hun har gjort underverker. - Jaså?
Hvorfor tror du at Carly kom hit?
Jeg tror at hun vil vise at hun kan.
Og det kan være lettere å gjøre på avstand fra slottet.
Du snakker visst av erfaring?
Jeg må innrømme at jeg hjemme ofte følte at jeg kunne gjøre mer.
Søker du større ansvar?
Jeg ber nok om å få tilbringe mer tid sammen med deg.
For å lære hvordan man gjør jobben din.
Gus... da jeg ble kront til konge var jeg 19 år.
Jeg fikk ingen ungdomsår. Jeg har ikke villet ramme deg med den byrden.
Det hadde ikke vært en byrde, far.
Det er en ære.
- Hvorfor ler du? - Det er morsomt hvordan livet er.
Jeg kom for å se til mitt ene barn...
...og ser nå en helt ny side hos mitt andre.
Nåvel, jeg har for meg at det er "happy hour" nå.
- "Happy hour"? - Ja, halv pris på drikke og snacks.
Å, "happy hour". Halve prisen på drikke.
Er du sikker? En forfremmelse til første eventplanlegger, lønnsøkning?
- Er ikke det noe som lokker? - Selvsagt, jeg skulle gjerne sagt ja.
Men jeg...
- Familien. - Du forstår.
Så klart jeg gjør.
- Jeg ønsker bare broren min gjorde det. - Vel...
Hva?
Ikke noe.
- Hei. - Hallo.
- Kan jeg hjelpe deg? - Jeg hørte nettopp om dette nye lokalet.
Jeg ville se det med egne øyne.
- Er du eventplanlegger? - Jeg holder flere tilstelninger i året.
Og de er godt planlagte.
Kan du tro at det sto tomt her for bare noen dager siden?
- Helt tomt. - Utrolig.
Jeg ønsker at jeg kunne ta æren, men det er eventplanleggerens verk.
- Han eller hun må være veldig god. - Det er hun.
Dessverre forlater hun oss om noen dager.
Vel, jeg antar at det er lett å finne en ny eventplanlegger?
Ikke en som henne.
- Er du en stund i byen? - Ja.
Da legger jeg en billett til deg i resepsjonen. Kom til Snøballet.
- Se stedet når det er klart. - Å, takk. Det gjør jeg gjerne.
- Takk. - Det var så lite.
Bra, da høres vi snart.
Hei.
- Hei. - Hei sann! Du ville prate?
Jeg har tenkt på det du sa og vil fortelle deg...
...hvorfor jeg ikke kom tilbake for å arbeide her.
Det var ikke deg. Det var... noe større.
Jo...
Mamma og pappa, de... De skapte dette av ingenting.
Da jeg kom til Aspen var jeg ikke Barb og Doug Mitchners sønn. Jeg var anonym.
Men nå begynner jeg virkelig å se det fine i en småby, og jeg...
Jeg var ikke sur fordi du flyttet til Aspen. Jeg var snarere misunnelig.
- Ok... - Du har ikke noe å angre.
Jeg har hele tiden tenkt å flytte tilbake en dag.
Iblant kommer ikke "en dag" raskt nok.
- Nå klarer jeg ikke å følge med? - Jeg har vist rundt en kjøper.
Hun la inn et godt tilbud, særlig med tanke på mulig sommervirksomhet.
Et tilbud? Skal du selge Snowden Peak?
Det er for mye å drive alene.
Siden du kom har jeg fått et liv igjen, og... det føles bra.
TIL SALGS
Takk.
Jo... jeg...
...fant dette i skriveren.
Jeg har nettopp sagt det til Jesse, men ingenting er skrevet i stein.
Du skylder meg ikke noen forklaringer.
Jeg tar ingen beslutning før etter Snøballet.
Du har gjort en utrolig jobb med å få i stand dette.
Men jeg må være ærlig:
Vi har ikke fått riktig den responsen vi håpte på.
Men... alle kommer jo på ballet?
Ja, alle her, ja.
Men de vi la til på gjestelista som kunne få året rundt-tanken i havn...
Ja, vi har ikke hørt fra dem.
Har vi ikke drahjelp av en slags kjendis, så blir det vanskelig å selge inn.
Jeg kunne ikke unngå å høre dere. Er alt i orden?
Jeg klarer meg, jeg bare... Jeg trenger litt frisk luft.
- Hva var... - Jeg vet at du vil hjelpe til.
- Men jeg må tenke litt. - Selvsagt.
- God natt. - God natt.
- Her er din latte, Carly! - Jeg kan vente.
Nei, nei, kom her.
Å, så søtt - takk.
Og... disse bakte jeg bare til deg.
Åpne.
En prinsesse!
Carlotta!
Gus!
Jo, Carly...
Vent!
Hvor skal vi?
SNOWDEN PEAK-PRINSESSENS BALL
- Er du sint på meg? - Jeg er ikke begeistret.
Men jeg er sikker på at du har en god forklaring.
- Gus? - Carly...
Jeg har innsett mye nytt om deg under denne reisen. Hvor hengiven du er.
Hvor sterkt du føler for dette stedet.
Men du er søsteren min, så jeg vet også hvor stolt du er.
Du ville aldri avslørt at du er prinsesse for å lokke flere til ballet.
Så du lekket hemmeligheten min til avisen? For min skyld?
Ja, med de aller beste hensikter.
- Dette var en overraskelse. - Jeg vet. Jeg er tydeligvis kunstnerisk.
Jeg mente at du var her.
Jeg tenkte at etter i går...
Jeg har tenkt på det, og jeg tror at vi kan få Alison til å ombestemme seg.
- Gjør du? - Ja.
Vent... hva er det for folk?
Frivillige. Og de meldte seg før noen visste at du er prinsesse.
Carly - dette handler om mer enn oss to.
Og folk tror virkelig på visjonen din for stedet.
Her om dagen spurte du meg hvorfor jeg holdt meg borte.
Men ikke hvorfor jeg vendte tilbake.
Det er dette. Folk som arbeider sammen.
Dekker opp for hverandre, gjør noe bra enda bedre.
Det er Snowden Peak.
Jeg savner det alt.
- Så tung den er! - Tenk deg en femtimers middag med den.
- Hvordan holder du hodet oppe? - Sterke nakkemuskler.
Ha det bra.
- Kan vi prate litt? - Jeg skal til hytten og dekorere.
- Kan vi prate senere? - Faktisk ikke.
- Var hun veldig opprørt? - Ja.
Men hun ble i bedre humør av å dytte snø ned i genseren min.
Det er bare det at jeg har sett hvor viktig stedet er for henne.
Jeg måtte gjøre noe. Men det var vel feil ting å gjøre, hva?
Du burde ha håndtert det mer åpent.
Men jeg innser at det var et vanskelig valg.
Og det fikk meg til å innse noe.
- Hva? - At vi trenger mer tid sammen.
Hvis du ikke får se arbeidet gjort, hvordan skal du da kunne ta over?
- Du mener...? - Når du er konge.
Jeg har innsett mye om deg her.
Jeg innser først nå hvor klar du er for kronen.
En god konge gjør det som er best for folket hans.
Unnskyld meg, far. Jeg er selvsagt begeistret.
Dette var uventet.
De beste overraskelsene er uventede.
Gratulerer med bursdagen på forskudd.
Kakao gjør alle samtaler bedre.
Så hva har du på hjertet?
Jeg drar hjem for å treffe dronningen.
- Da blir hun glad! - Ikke når hun får vite hva jeg vil.
Et sabbatsår fra pliktene som prins.
Oj... Det var en uventet vending.
Ja, det er det. Takk.
- Jeg må si at jeg ble misunnelig. - Å, du fortjener å treffe noen som...
Ikke misunnelig på Jesse. Misunnelig på deg.
Det var så modig av deg å komme hit. Så hvorfor ikke følge eksempelet ditt?
- Så, hva skal du gjøre? - Jeg vet ikke riktig.
Men jeg har tenkt å fly turistklasse, skaffe en jobb og klare meg selv.
- Og gi opp bilen, hva? - Nå skal vi ikke ta i!
Takk for at du har hjulpet meg å forstå. Alle blir født til en rolle.
Men hvem man blir, er opp til en selv.
- Skål for det. - Skål.
Mange takk. Ha det bra!
Ha det!
Vær så snill, si at vi nesten er klare.
Vi har litt igjen å avslutte, som å få opp lydanlegget, men så...
Jo, jeg fant et helt utrolig kammerorkester i Boulder.
Hør på spillelisten.
Jeg trodde at vi bestemte oss for en DJ?
Nei, vi pratet om det - og gikk tilbake til å snakke om et orkester.
Ok... og hva skal dette orkesteret spille?
Valser... så klart.
- Jeg burde kanskje ikke ha nektet harpe. - Kom an.
Jeg kan vedde på at du aldri har danset vals.
Nei.
Ikke tale om.
Jeg syns at man må sjekke at stedet funker.
Ja, ålreit...
- Opp med albuen. - Ok.
Klar? Og, en...
Moturs. Man beveger seg alltid moturs, ellers krasjer man.
- Hvorfor fører du? - Jeg prøver å vise hvordan man gjør.
Jeg lærer bli svimmel, så jeg avslutter nå.
Ja, det klarte du jo.
Carly! Å, du vil aldri gjette hvem som nettopp sjekket inn!
Direktøren i Bank of Denver!
Og det amerikanske skilandslagets eventplanlegger.
Og Preston Bentley, han med alle tv-bryllupene. Det ble akkurat som du sa!
Så... ok.
Kom an, Jack - svar.
Dette er Jack Walker, hotellsjef på Aspen Grand.
Legg igjen en beskjed så ringer jeg tilbake.
Hei, Jack. Jesse Mitchner her.
Det har blitt litt komplisert her i Snowden Peak - på en god måte.
Jeg har noe jeg må ta tak i her.
Du kan vel ringe tilbake når du har litt tid? Takk.
Glemte du festfjeset hjemme?
Jeg klarer meg.
Det er bare det at jeg hele tiden har visst at Carly er prinsesse.
Jeg ser ikke annerledes på henne, men...
Jeg begynner å innse, Ali... at hun er prinsesse.
- Hva mener du? - Dette er livet hennes.
Alt her var bare... en ferie.
- Dette er hverdagen hennes. - Å... jeg vil ikke at du skal bli såret.
Ikke tenk på meg.
Å. Veldig fint.
Takk.
Får jeg den første dansen?
Du er veldig stille, Carlotta. Har du ikke noe å si?
Bare at sjansespillet ditt virket. De vi ville skulle komme, kom faktisk.
Så... du ville si...?
- Takk. - Men det er jeg som skal takke deg.
Å se deg arbeide for drømmen din her inspirerte meg til å gjøre det samme.
Jeg forstår ikke hva det skal bety, men jeg godtar vel takken din.
Far og jeg snakket. Han skal la meg skygge ham under våren.
"Skygge ham"? Du mener...?
Går alt bra er jeg ikke kronprins lenge til.
- Så han gikk med på å overlate til deg? - Men ikke med en gang.
- Men innen et år eller to. - Jeg er så glad for din skyld!
Ja, vi har mye å feire.
Hva er dette?
Ønsket, jo. Vi har ikke gått glipp av et eneste år.
Du husker.
Dette er en tradisjon jeg alltid vil holde på.
Samme her.
Én, to, tre...
Gratulerer med dagen.
Hva ønsket du?
At dagen din blir like fin som min.
Unnskyld, Gus...
Jeg vil ikke trenge meg på, men dette kan være min eneste sjanse
til å danse med en prins på et ball.
Så gjerne.
Der er du jo. Hvor har du vært hele kvelden?
Jeg har bare... du vet... Tatt inn alt.
Jeg beklager ståheien der ute. Hele prinsesse-greia.
Det er den du er. Det skal du ikke be om unnskyldning for.
Det var viktig for meg å se...
...den du, ja, er født til å være.
Jeg vil ikke fødes til noe.
Jeg vil velge.
Og jeg velger å bli her.
I Snowden Peak, med deg.
Tror du ikke at jeg vil det?
Som jeg føler for deg.
Så hva hindrer deg?
Lykke kan anta mange skikkelser, Carly.
Ikke bare... denne.
Den kan komme fra familien... og fra oppofringer...
Og å gjøre det rette.
Og oppmuntrer jeg deg til å forlate familien... kan du nok aldri tilgi meg.
- Men... - Jeg er lei for det.
Jeg forlot familien min en gang.
Jeg kan ikke være grunnen til at du forlater din.
Ha meg unnskyldt.
Far...
Fløy du halve kloden rundt for å komme på festen min?
Til datteren min på fødselsdagen flyr jeg hvor som helst.
- Å... - Nei, nei, nei. Ingen kniksing.
Jeg er her inkognito. Dette er din kveld.
Om du bare visste hvor glad jeg er over å se deg.
Unnskyld at jeg forstyrrer, men jeg bare må fortelle.
Jeg har fått fire forespørsler om bestilling til sommeren.
Det er jo herlig!
Jeg avslører meg gjerne som kongelig når du trenger drahjelp.
Folk dukker gjerne opp på et ball
men de booker ikke rom annet enn om de er de beste.
Og det har ikke noe med tittelen din å gjøre, bare med det dere lykkes med her.
Det hadde ikke skjedd uten Jesse.
Ha meg unnskyldt.
Så når jeg får jeg treffe denne Jesse?
Vi kan vel bare nyte festen?
Til å nettopp ha holdt en herlig fest, ser du ikke videre fornøyd ut.
- Det er ikke mitt livs beste kveld. - Dette har med romantikk å gjøre.
Der aner du helt rett.
Jeg misunner ikke folk på din alder.
Det er ikke lett å finne rett person.
Det er faktisk enda vanskeligere å finne en som kan være den rette...
...og så måtte gå.
Unnskyld. Jeg burde ikke tynge deg med dette.
Nei da, iblant er det lettere å snakke med en fremmed.
Så hva er det som får deg til å gå?
Hun har store forpliktelser i familien.
Det hadde vært ikke rett å dra henne derfra.
- Jeg bør gå. Takk for at du lyttet. - Det var så lite.
Men får jeg få gi deg et lite råd?
Bli her litt til.
- Hvorfor? - Går du, er skjebnen din beseglet.
Blir du så kan framtiden din bli forandret.
Alle sier så fine ting om deg.
Det må være veldig vanskelig å ta farvel.
Jeg lovte å komme hjem igjen, og et løfte er et løfte.
Jo, men det løftet ble gitt før jeg så hva du har skapt her.
Du oppdro meg ikke til å bli eventplanlegger. Så...
Nei, jeg oppdro deg til å bli prinsesse.
Og det vil du alltid være, uansett hvor du er.
Det så jeg her, i det du har gjort for denne byen.
Hvilken rolle jeg enn spilte, så var det det minste jeg kunne gjøre.
Jeg er lykkelig her.
Så... vær lykkelig.
- Du mener... - Bli her.
Bli? Her? I Snowden Peak?
Er det engang mulig?
Jeg nevnte det ikke som en løsning før. Jeg var redd for å miste deg.
Men når jeg har sett alt dette innser jeg at jeg ikke mister en prinsesse.
Snowden Peak vinner en.
Du har min velsignelse.
Takk.
Ikke takk meg. Takk den unge mannen jeg møtte.
Den unge mannen?
Ja. En venn av deg.
Jeg tror ikke at vi har blitt presentert.
Jeg er Kristof, Carlys far.
Og jeg er ekstremt forlegen over å ha utlevert mitt hjerte til deg.
Og hva utleverte du til faren min?
Det lar jeg ham fortelle. Vær så god.
La meg bare si at jeg ikke burde ha latt litt stoff
og metall og stein forandre synet mitt på hvem du faktisk er.
Takk.
Men jeg har ikke hørt ferdig om hvordan du utleverte deg for faren min.
Det har du god tid til å høre på siden.
Bare gi meg et minutt.
Så? Hva er dommen?
Herlig fest.
Jeg har en ide om en som kan hjelpe deg å drive stedet. Han er erfaren.
Hengiven. Kan stedet ut og inn.
Det er bare et lite problem.
Han liker å delegere.
Ikke gjør dette mot meg.
Jeg vil. Arbeid som betyr noe? Med det mamma og pappa startet?
- Mener du alvor? Satser du 100 %? - Jeg gjør det om du gjør det.
Du vet at det blir tøft, selv om vi er to om det.
Hva om det ikke bare var vi to?
Men dere da! Kom her!
- Vi ses på "Yodeller". - Ha det!
Vet du, forrige uke talte jeg dagene til jeg kunne dra hjem til Aspen?
Og?
Jo, et sted mellom å bli sittende fast i snøen
og å planlegge den vanskeligste festen noensinne...
...så sluttet jeg å telle.
Ble du glad i byen?
Jeg kan ha blitt litt glad i deg også.
Hva ville du sagt om jeg sa at jeg aldri har møtt noen som du?
Jeg ville sagt..."si det igjen".
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.shareuniversity.org
Norske tekster: Per Olav Wiborg- Maurstad, www.ordiovision.com